ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1210/22 Справа № 181/626/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       03 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2022 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
       за участю:
       особи, що притягується
       до адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 року ОСОБА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 14 серпня 2022 року о 07.30 годині по автодорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізверине керувала автомобілем марки SUBARU-FORESTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810. Результат тесту 0.29‰.. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що працівниками полії було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу вона не погодилась з його результатами та наполягала на проведенні огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте працівники поліції не забезпечили проведення вказаного огляду, не виписали письмове направлення і склали протокол про адміністративне правопорушення.
       Також на її вимогу працівники поліції не надали їй документів на спеціальний технічний засіб, яким проводився огляд на стан сп`яніння.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану нею апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
       Мотиви апеляційного суду.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.
       Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №057614 від 14.08.2022 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тесту №1286 приладу Драгер та письмову розписку ОСОБА_2 ..
       З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на наступне.
       Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
       Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
       Відповідно до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
       Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 після проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не погодилась з його результатами та наполягала на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я. В подальшому, на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно, що вони перебувають біля приміщення Межівської ЦРЛ, проте огляд на стан сп`яніння лікарем вказаного закладу охорони здоров`я не проводився.
       Як пояснила у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 прибувши до вказаної лікарні працівник поліції зайшов та йому повідомили про неможливість проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю відповідного лікаря. У такому випадку працівники поліції мали забезпечити доставку ОСОБА_1 до іншого закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду. Натомість працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в обґрунтування якого поліцейські послались на результати огляду на місці зупинки транспортного засобу, які заперечувались ОСОБА_1 .
       Відтак, у даному випадку працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, що з огляду на ч. 5 вказаної статті свідчить про його недійсність.
       Апеляційний суд зауважує на тому, що якщо ОСОБА_1 після доставки її до закладу охорони здоров`я відмовилась пройти відповідний медичний огляд, працівники поліції були зобов`язані скласти на неї протокол саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, а не використовувати у якості доказу показання спеціального технічного засобу, проти результатів якого заперечувала особа.
       Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважається недійсним.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_1 полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 в зазначений день дійсно перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
       За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що будь-яких перешкод для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі не було, у зв`язку з чим наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується той факт, що ОСОБА_1 керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що виключає у її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 
       Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.        
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
       Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун