Ухвала
 
17 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 579/732/22
провадження № 61-9797 ск22
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»на судовий наказ Кролевецького районного суду Сумської області у складі судді Придатка В. М. від 04 липня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Собини О. І., Левченко Т. А., від 09 вересня 2022 року про закриття апеляційного провадження у справі за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу, інфляційних втрат, три відсотки річних та судового збору,
ВСТАНОВИВ :
У червні 2022 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі - АТ «ОГС «Сумигаз») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу у розмірі 2 194,26 грн, інфляційних втрат у розмірі 137,86 грн, три відсотки річних у розмірі 43,27 грн та судового збору у розмірі 248,10 грн.
Судовим наказом Кролевецького районного суду Сумської області                     від 04 липня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з 01 листопада 2020 року до 31 травня 2022 року в сумі 2 194,26 грн; відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, АТ «ОГС «Сумигаз» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати в частині відмови у стягненні з  ОСОБА_1  інфляційних втрат та трьох відсотків річних і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 14 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «ОГС «Сумигаз» на судовий наказ Кролевецького районного суду Сумської області від 04 липня 2022 року.
У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «ОГС «Сумигаз», у якій просить скасувати судовий наказ Кролевецького районного суду Сумської області від 04 липня 2022 року в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та трьох відсотків річних, ухвалу Сумського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
Щодо оскарження судового наказу Кролевецького районного суду Сумської області від 04 липня 2022 року
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;              3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
За змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, судовий наказ суду першої інстанції не може бути оскаржений у касаційному порядку.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження в частині оскарження судового наказу Кролевецького районного суду Сумської області від 04 липня 2022 рокуу цій справі слід відмовити. 
Щодо оскарження ухвали Сумського апеляційного суду від 09 вересня                 2022 року
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження. 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.
Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Згідно з частиною третьою статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому ІІ розділом ЦПК України.
Наведені норми процесуального права визначають правила та порядок перегляду судового наказу та чітко унормовують, що судовий наказ, виданий судом першої інстанції не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
Установивши, що заявник звернувся з апеляційною скаргою з вимогою про часткове скасування судового наказу від 04 липня 2022 року, виданого Кролевецьким районним судом Сумської області, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведене судове рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому наявні підстави для закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційним судом було помилково його відкрито. Роз`яснено заявнику право на звернення з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.
Висновки про те, що судовий наказ не підлягає апеляційному оскарженню викладені також в ухвалі Верховного Суду від 31 березня 2022 року у справі № 265/4529/21.
Зважаючи на те, що застосування чинних норм процесуального законодавства є передбачуваним та очікуваним для учасників справи, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а тому касаційна скарга АТ «ОГС «Сумигаз» на ухвалу Сумського апеляційного суду                    від 09 вересня 2022 року є необґрунтованою.
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Ураховуючи наведене, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження щодо оскарження ухвали Сумського апеляційного суду                 від 09 вересня 2022 року про закриття апеляційного провадження щодо перегляду судового наказу на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України. 
Керуючись пунктом 3 частини першої, частиною другою статті 389, пункту 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на судовий наказ Кролевецького районного суду Сумської області від 04 липня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року про закриття апеляційного провадження у справі за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу, інфляційних втрат, три відсотки річних та судового збору.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                      О. В. Білоконь
                                                                                                                О. М. Осіян
                                                                                                                Н. Ю. Сакара