ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7256/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 жовтня 2022 року                                                                                            м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Мєзєнцева Є.І.
                                                            Собківа Я.М.

При секретарі:                              Шепель О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (ВП) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просила:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09 липня 2020 року № 0156750507, прийняте на підставі акта № 000803/26-15-05-07-02/ НОМЕР_1 від 14 травня 2020 року;
визнати протиправним та скасувати рішення № 1165/26-15-33-17-26/ НОМЕР_1 від 30 вересня 2019 року про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 ;
визнати протиправними дії посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві щодо прийняття рішення № 1165/26-15-33-17-26/ НОМЕР_1 від 30 вересня 2019 року про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 та
зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві поновити ФОП ОСОБА_1 в реєстрі платників єдиного податку з 30 вересня 2019 року.
Позивач вважає, що рішення №1165/26-15-33-17-26/ НОМЕР_1 від 30 вересня 2019 року про виключення її з реєстру платників єдиного податку є протиправним, оскільки нею належно сплачено зобов`язання з єдиного податку, що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 19 лютого 2019 року.
Також, на переконання позивача, неправомірним є і рішення від 09 липня 2020 року № 0156750507, яким нараховано штраф у розмірі 29 791,07 грн через відсутність статусу платника єдиного податку у позивача на момент прийняття такого рішення. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року даний адміністративний позов - задоволено в повному обсязі.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матеріалами справи спростовується наявність у ФОП ОСОБА_1 впродовж двох послідовних кварталів податкового боргу з огляду на те, що сплата коштів на інший бюджетний рахунок не свідчить про невиконання обов`язку із сплати податку, то у ГУ ДПС у м. Києві були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення, що має своїм наслідком його скасування.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ФОП ОСОБА_1 на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів був наявний податковий борг, що є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи. Скаржник наголосив на тому, що наявність у позивача відповідної заборгованості підтверджується актом камеральної перевірки від 13 вересня 2019 року № 331/26-1533-17-11/ НОМЕР_1 .
25 жовтня 2022 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням позивача закордоном, а також у зв`язку з тим, що апеляційна скарга та ухвала про відкриття провадження ні на електронну адресу, ні на адресу реєстрації позивача не надходили.
Колегія суддів відмовила в задоволенні даного клопотання, оскільки воно є необґрунтованим, зокрема, представником позивача не зазначено, чому він або позивач бажають особисто приймати участь в судовому засіданні, чим обумовлена така необхідність. Саме лише посилання на перебування закордоном не обґрунтовує та не доводить необхідності відкладення розгляду справи та неможливості здійснення її розгляду за наявними у справі матеріалами. При цьому, колегія суддів наголошує, що суд не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні сторін, а в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення спору по суті.
Щодо посилання представника позивача на неотримання позивачем апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження, то слід зазначити, що 20 жовтня 2022 року до суду повернувся конверт з відповідним поштовим відправленням у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на зазначені обставини 21 жовтня 2022 року секретарем судового засідання телефонограмою було повідомлено позивача про дату, час та місце апеляційного розгляду, а також направлено на вказану позивачем у матеріалах справи адресу електронної пошти відскановані копії апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження у справі. Тобто, обставини, викладені адвокатом в клопотанні, не відповідають дійсності.
Відтак, оскільки учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
У зв`язку з неявкою сторін згідно ч.4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) зареєстрована з 25 квітня 2013 року як фізична особа-підприємець; перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у с. Києві, ДПІ у Шевченківському районі; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (основний).
З 01 липня 2013 року по 30 вересня 2019 року ФОП ОСОБА_1 перебувала на обліку ДПІ у Шевченківському районі на спрощеній системі оподаткування (3 група платників за ставкою 5% до доходу).
На підставі п.299.10, 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку щодо порушення умов застосування платником єдиного податку спрощеної системи оподаткування (ФОП ОСОБА_1 , про що складено акт № 331/26-1533-17-11/ НОМЕР_1 від 13 вересня 2019 року.
Згідно висновків акта перевірки станом на 01 вересня 2019 року борг позивача по сплаті єдиного податку з фізичних осіб становить 68 873, 2 грн. (на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у ФОП ОСОБА_1 був наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб. Заборгованість з єдиного податку виникла у зв`язку із відсутністю інформації в інтегрованій картці платника про сплату податкових зобов`язань з єдиного податку, визначених у податковій декларації за 2018 рік в сумі 68 933,75 грн.).
На підставі вказаного акта перевірки, керуючись п.п. 299.10, 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС у м. Києві 30 вересня 2019 року прийнято рішення № 1165/26-15-33-17-26/ НОМЕР_1 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку в останній день другого із двох послідовних кварталів - 30 вересня 2019 року.
На підставі ст. 76 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за період з 20 травня 2017 року по 20 лютого 2020 року, за результатами якої складено акт від 14 травня 2020 року № 000803/26-15-05-07-02/ НОМЕР_1 .
Згідно висновків акта перевірки встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 148 955, 35 грн. по деклараціях від 21 січня 2019 року №17925, від 29 квітня 2019 року №86639, від 15 липня 2019 року №139543, від 25 жовтня 2019 року №236522.
На підставі акта від 14 травня 2020 року № 000803/26-15-05-07-02/2726313825, ст. 126 Податкового кодексу України контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09 липня 2020 року №0156750507, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 29 791,07 грн (20% від 148 955, 35 грн.) за несвоєчасну сплату до бюджету єдиного податку.
28 грудня 2020 року позивачем подано до Головного управління ДПС у м. Києві заяву з вимогами:
- скасувати рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку та виключення з реєстру платників єдиного податку;
- поновити ФОП ОСОБА_1 в реєстрі платників єдиного податку з дати виключення.
Листом за №8814/6/26-15-24-17-15 від 01 лютого 2021 року позивача повідомлено про те, що заборгованість за єдиним податком виникла у зв`язку з відсутністю інформації в інтегрованій картці платника про сплату податкових зобов`язань за єдиним податком, визначених в податковій декларації за 2018 рік (№ 17925 від 21 січня 2019 року) в сумі 68 933,75 грн.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями контролюючого органу, вважаючи їх протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). 
Відповідно до абз. 2 п. 294.1 статті 294 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.
Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.
Відповідно до п. 295.3 статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Згідно пп. 298.2.3 п. 298.2 статті 298 ПК України у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, платник єдиного податку зобов`язаний самостійно в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів.
У випадку невиконання платником єдиного податку обов`язку щодо переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності у нього податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів відповідно до положень пункту 299.10 статті 299 Кодексу реєстрація платником єдиного податку може бути анульована за рішенням контролюючого органу шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Відповідно до п. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Пунктом 299.10 статті 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
Відповідно до п. 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Отже, з наведеного вбачається, що передумовою анулювання податковим органом реєстрації платником єдиного податку третьої групи є наявність у такого платника податку податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Як зазначено судом першої інстанції, спірне рішення № 1165/26-15-33-17-26/2726313825 від 30 вересня 2019 року про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 прийнято на підставі акта № 331/26-1533-17-11/ НОМЕР_1 від 13 вересня 2019 року камеральної перевірки щодо порушення умов застосування платником єдиного податку спрощеної системи оподаткування, проведеної на підставі п.299.10, 299.11 статті 299 Податкового кодексу України.
З вказаного рішення вбачається, що підставою для висновку про наявність податкового боргу у позивача стали дані інтегрованої картки платника по єдиному податку з фізичних осіб (18050400), згідно з якими на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у ФОП ОСОБА_1 був наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб: 01 квітня 2019 року - 68 873,65 грн, 01 травня 2019 року - 68 873,65 грн, 01 червня 2019 року - 68 873,65 грн, 01 липня 2019 року - 68 873,65 грн, 01 серпня 2019 року - 68 873,20 грн, 01 вересня 2019 року - 68 873,20 грн.
Заборгованість по єдиному податку виникла у зв`язку з відсутністю інформації в інтегрованій картці платника про сплату податкових зобов`язань по єдиному податку, визначених в податковій декларації за 2018 рік (реєстр. №17925 від 21 січня 2019 року) в сумі 68 933,75 грн.
Слід зазначити, що позивачем копія акта перевірки не отримувалася, оскільки поштова кореспонденція повернулася до контролюючого органу із поміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно, позивач була позбавлена можливості надати свої пояснення на висновки акта перевірки.
В той же час, позивачем надано до суду копію платіжного доручення № 4 від 19 лютого 2019 року, яким підтверджується сплата ФОП ОСОБА_1 єдиного податку з фізичних осіб за 4 квартал 2018 у розмірі 68 934,00 грн. Вказана сума задекларована ФОП ОСОБА_1 в податковій декларації за 4 квартал 2018 року.
Як встановлено судом першої інстанції, внаслідок помилки працівника банку кошти в сумі 68 934,00 грн як сплата єдиного податку за 4 квартал 2018 року надійшли на розрахунковий рахунок контролюючого органу 3149699026006, відкритий в УК в Оболонському районі м. Києва, а не в Шевченківському районі м. Києва, в якому позивач перебуває на обліку.
Тобто, наведені обставини свідчать, що єдиний податок з фізичних осіб сплачений позивачем вчасно, але на помилковий розрахунковий рахунок.
Однак, така помилка не свідчить про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк та не спричиняє настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки, відкриті на ім`я відповідного контролюючого органу в казначействі.
Допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання у строк, встановлений законом, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату податку.
Наведене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 06 жовтня 2020 року по справі № 804/14569/15, від 14 листопада 2018 року по справі № 805/3665/16-а, від 24 жовтня 2018 року по справі №760/6097/16-а та від 15 травня 2018 року по справі №813/676/17.
Відтак, оскільки позивач виконав свій податковий обов`язок зі сплати єдиного податку у встановлений строк, наявність у ФОП ОСОБА_1 податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів не підтверджується, то у контролюючого органу відсутні правові підстави для виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.
При цьому, як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав доказів, які б підтверджували встановлення факту несплати позивачем єдиного внеску за спірний період. Інших доказів на підтвердження позиції відповідача матеріали справи не містять.
За таких обставин рішення №1165/26-15-33-17-26/ НОМЕР_1 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 09 липня 2020 року №0156750507, яким нараховано штраф у розмірі 29 791,07 грн за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з єдиного податку в сумі 148 955, 35 грн, то слід зазначити таке.
Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
За висновками акта перевірки відповідачем встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 148 955, 35 грн. по деклараціях від 21 січня 2019 року №17925, від 29 квітня 2019 року №86639, від 15 липня 2019 року №139543, від 25 жовтня 2019 року №236522.
В листі за №8814/6/26-15-24-17-15 від 01 лютого 2021 року відповідач зазначив, що заборгованість за єдиним податком виникла у зв`язку з відсутністю інформації в інтегрованій картці платника про сплату податкових зобов`язань за єдиним податком, визначених в податковій декларації за IV квартал 2018 року в сумі 68 933,75 грн.
Тобто, наступні після податкового періоду за IV квартал 2018 року (в сумі 68 933,75 грн.) платежі позивача як платника єдиного податку зараховувалися до бюджету наростаючим підсумком, враховуючи заборгованість в сумі 68 933,75 грн. за IV квартал 2018 року, що призвело до ситуації постійного обліку за позивачем податкового боргу.
Відповідно, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09 липня 2020 року №0156750507 має похідний характер від факту наявності податкової заборгованості за IV квартал 2018 року, і за умови спростування існування такої обставини, підстави для висновку про порушення позивачем строків розрахунку по деклараціях №17925, №86639, №139543 та №236522 відсутні.
За таких обставин вказане податкове повідомлення-рішення також є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було виконано обов`язку щодо доказування правомірності своїх дій, оскільки не надано обґрунтованих та підтверджених належними доказами пояснень щодо фактичного існування податкового боргу позивача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив законне судове рішення про задоволення позовних вимог.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (ВП) - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    
                                                                                                    Я.М. Собків