ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року 

справа № 711/3413/20		
провадження № 22-ц/821/1241/22		
категорія: 304070000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І., 
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

учасники справи: 
позивач - приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», 
відповідачі:    ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2022 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, у складі головуючої судді Позарецької С. М., повний текст рішення складено 08 червня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

18 травня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом вищенаведеного змісту. 
Позовна заява мотивована тим, що ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».
Оскільки, у будинку АДРЕСА_1 встановлено будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.
Лічильник обліку гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 відсутній, тому згідно п. 21 вищевказаних Правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.
Як зазначено, відповідно до листа-інформації Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 26.12.2019 № 28351-01-21 за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані 4 особи (відповідачі), одна з яких є неповнолітньою.
У позовній заяві вказано, що споживач (відповідач) зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги позивачу, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг в повному обсязі.
Крім того, відповідно до п. п. 5.10.11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово–комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги» за цінами та тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг, інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача.
Стаття 9 вищевказаного Закону визначає, що споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Проте, відповідачі з травня 2017 року своєчасно не вносили плату за отримані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 березня 2020 року склала 39 043,78 грн, що підтверджується розрахунком по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
До того ж, відповідачам на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховані інфляційні втрати у сумі 2 583,60 грн та 3 % річних, що становить 1 514,52 грн.
На підставі викладеного вище, позивач просив суд, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 39 043,78 грн, інфляційну складову боргу – 2 583,60 грн, 3% річних – 1 514,52 грн, а всього – 43 141,90 грн та сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2020 року позовні вимоги ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 39 043,78 грн, інфляційні – 2 583,60 грн, 3 % річних – 1 514,52 грн, а всього – 43 141,90 грн. Крім того, стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір з кожного у сумі по 700,67 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від суду від 01 лютого 2022 року скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2020 року по справі № 711/3413/20. Призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2022 року позовні вимоги ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 39 043,78 грн, інфляційні – 2 583,60 грн, 3 % річних – 1 514,52 грн, а всього – 43 141,90 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в розмірі 700,67 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в розмірі 700,67 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в розмірі 700,67 грн. 
Рішення мотивовано тим, що оцінивши докази надані позивачем, місцевий суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачами, а тому до стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 підлягає заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 01 березня 2020 року у сумі 39 043,78 грн, інфляційні нарахування у сумі 2 583,60 грн та 3 % річних у сумі 1 514,52 грн, за період з травня 2017 року по січень 2020 року, у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг. 
В свою чергу стороною відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача. Навпаки встановлено, що відповідачі мають право користування жилим приміщенням, претензій щодо надання послуг не подавали, жоден з них не повідомив Підприємство про те, що хтось з них не користується житлом та, відповідно наданими послугами, за вказаний період оплата взагалі не здійснювалася, а відсутність договору не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки мають місце фактичні правовідносини щодо житлово-комунальних послуг. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 12 серпня 2022 року, ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права порушила питання про його скасування в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, інфляційних витрат та 3% річних, а також судового збору. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що квартира АДРЕСА_3 не перебуває у власності відповідачів, місце проживання яких там зареєстровано. Це підтверджується довідкою КП «ЧООБТІ» від 05 листопада 2021 року № 26735 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2868119054 від 25 листопада 2021 року. 
Отже, відповідно до вимог чинного законодавства договір про надання комунальних послуг щодо централізованого опалення та гарячого водопостачання ПАТ ВП «Черкаська ТЕЦ» зобов`язане укласти виключно з наймачем квартири АДРЕСА_3 . Наймачем зазначеної квартири є ОСОБА_1 . Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. 
Відповідно, скаржниця не є наймачем, а лише зареєстрована у вказаному житлі, а тому будь-яке стягнення з ОСОБА_4 боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання є незаконним. Виходячи з наведеного рішення в оскаржуваній частині підлягає до скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ ВП «Черкаська ТЕЦ»  відхилив доводи викладені в апеляційній скарзі, вказав на їх безпідставність та не обґрунтованість. Зазначив, що оскаржуване рішення є законним та умотивованим, виходячи з приписів законодавства, що регулюють спірні правовідносини та просив залишити його без змін, а подану апеляційні скаргу без задоволення. 
Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 помилково вважає, що витрати по оплаті комунальних послуг має нести лише ОСОБА_1 , адже нормами законодавства такі обов`язки покладено на всіх повнолітніх осіб, які на законній підставі проживають та зареєстровані у такому житлі та, відповідно, користуються комунальними послугами. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року розгляд апеляційної скарги призначено на 19 жовтня 2022 року на 16:30 год. в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 листопада 2012 року № 374 (переоформлено рішенням від 29 грудня 2016 року № 2444) (а. с. 22).
Згідно відомостей Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 26 грудня 2019 року № 28351-01-21, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31 жовтня 1990 року; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 26 січня 2002 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 08 жовтня 2015 року; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 29 жовтня 2014 року (а. с. 9 –10).
Вказану інформацію перевірено  місцевим судом та підтверджено довідками з відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 11 червня 2020 року, отриманими судом 22 червня 2020 року, з яких вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31 жовтня 1990 року; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 31 жовтня 1990 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 08 жовтня 2015 року (а.с. 97 – 99). 
За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р 10982096, але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості.
Зі змісту листа-розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що заборгованість відповідачів по оплаті вказаних послуг з травня 2017 року по березень 2020 року становить 39 043,78 гривень (а. с. 5).
Крім того, відповідачам на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК, нараховані інфляційні втрати в сумі 2 583,60 гривень (а. с. 6) та 3 % річних у сумі 1 514,52 гривень, за період з травня 2017 року по січень 2020 року, у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг (а. с. 7).
Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого Черкаським МВДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області від 10 серпня 2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10 серпня 2019 року вийшла заміж за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_8 , дружини – ОСОБА_8 (а. с. 142). 

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає до задоволення виходячи з наступного. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду в цілому відповідає.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.
Згідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2022 року оскаржується в частині задоволення позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_4 , зокрема, щодо стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, інфляційних витрат, 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання  в солідарному порядку та судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії № 374 від 30 листопада 2012 року, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у   м. Черкасах. 
Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. 
Згідно вищенаведеного ПАТ «Черкаське хімволокно», як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води.
Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».
Лічильник обліку гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 відсутній, тому згідно п. 21 вищевказаних Правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.
Відповідно до п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України № 2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; діє в частині положень ч. 3 ст. 11, абзаців першого та другого ч. 5 ст. 18 з 1 січня 2019 року; введено Закон в дію з 01 травня 2019 року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги –  послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у ст. 7 наведеного Закону.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що чинна до дії вище вказаного Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) визначено, що житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року (в першій редакції, яка була чинною з 10.12.2017, в т.ч. і на час виниклих правовідносин), комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо.
Як зазначено у ст. 19 наведеного Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. 
До того ж, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. 
Як вбачається з вище досліджених матеріалів справи, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , яка 10 серпня 2019 вийшла заміж та змінила прізвище на - ОСОБА_8 . 
За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р 10982096, але вони ухиляються від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за період з травня 2017 року по березень 2020 року на суму 39 043,48 грн. При цьому судова колегія звертає увагу на те, що заперечень, щодо правильності такого розрахунку, зокрема скаржницею у справі надано не було. 
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»    передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1 ст. 64 ЖК України).
Враховуючи вище наведені норми права, аргументи на яких побудована апеляційна скарга, зокрема щодо того, що скаржниця ОСОБА_4 не має нести витрати по оплаті комунальних послуг суд визнає неспроможними, оскільки обов`язок понесення витрат на оплату комунальних послуг лежить на всіх повнолітніх членах сім`ї наймача в солідарному порядку. 
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 64 ЖК України якщо особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
На ряду з викладеним судова колегія зазначає, що скаржниця ОСОБА_4 у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилася від послуг, які були надані позивачем, зокрема шляхом подачі відповідного офіційного документа про її відсутність за місцем реєстрації з наведенням відповідних підстав та мотивів. Належних та допустимих доказів того, що послуги позивачем не надавалися в тому числі і скаржниці, а також того, що вона безпосередньо ними не користувалася, матеріали справи не містять. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення інфляційних втрат в сумі 2 583,60 грн та 3% процентів річних в сумі 1 514,52 грн, у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг за період з травня 2017 року по січень 2020 року.
Крім того, місцевим судом доцільно зазначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).
Розподіл судових витрат здійснений судом вірно, виходячи з принципу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
В контексті наведеного судова колегія зазначає, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2022 року є законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування з підстав наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_4 немає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 
Текст постанови складено 19 жовтня 2022 року.

Головуючий                                                                                            Л. І. Василенко

Судді:                                                                                                       В. Г. Бородійчук  

                                                                                                                  О. В. Карпенко