ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року                                                                       Справа № 924/1284/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Миханюк М.В. 

без участі представників сторін 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 14.07.2022 (суддя Крамар С.І., повний текст складено 20.07.2022) у справі № 924/1284/21
за позовом керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Війтовецької селищної ради
до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця"
про стягнення 12 025,41 грн. шкоди завданої навколишньому природному середовищу

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Хмельницької області перебувала позовна заява керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Війтовецької селищної ради, до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" про стягнення 12025,41 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу.
Підставою звернення прокурора до суду стало завдання відповідачем, як постійним  лісокористувачем, державі збитків у сумі 12 025,41 грн внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме чотирьох сироростущих дерев породи ясен, акація та клен на ділянці місцевості по напрямку Гречани - Підволочиськ, на перегоні Криштопівка - Війтівці, права сторона колії 1265 ка 5 пк - 1266 км 3 пк.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2022 у справі № 924/1284/21 позов задоволено. Стягнуто з АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на користь Війтовецької селищної ради шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в сумі 12 025,41 грн. та на користь Хмельницької обласної прокуратури 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою. Вважає останнє незаконним та необґрунтованим з тих підстав, що наданий суду висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні № 12019240110000267 від 13.07.2021 за № 19534/21-48 не може бути доказом по справі, оскільки експертиза призначена з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, а саме ст. 214 КПК України (слідчі дії провадились в рамках іншого кримінального провадження без внесення відомостей до відповідного реєстру). Звертає увагу, що обов`язок охорони лісів від незаконних рубок покладено на Держлісоохорону відповідно до постанови КМУ "Про затвердження Положення про державну лісову охорону" та яка фактично має статус правоохоронного органу. Натомість працівники Виробничого підрозділу Жмеринська дистанція захисних лісонасаджень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" діють на підставі Положення, яким не передбачено вимог щодо забезпечення охорони лісу від незаконних рубок. З огляду на це, покладення відповідальності на відповідача за спричинену шкоду є неправомірним, оскільки позивачами не наведено які нормативні вимоги були порушені працівниками відповідача щодо охорони лісу від незаконних рубок. Також звертає увагу. що судом помилково застосовано норми лісового законодавства до відповідних правовідносин, оскільки захисні лісонасадження не є лісовим фондом, а відносяться до майна АТ "Українська залізниця", та товариство не є лісокористувачем в розумінні Лісового кодексу України.  Одночасно апелянт зазначає про відсутність у прокурора законних підстав здійснювати захист інтересів держави в особі Війтовецької селищної ради з підстав недоведеності неможливості останньої самостійного звернення до суду з відповідним позовом до відповідача. За наведених обставин просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2022 у справі № 924/1284/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2022 у справі № 924/1284/21; справу постановлено розглянути без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Від Волочиської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується із доводами апелянта та вказує, що місцевим господарським судом досліджено всі докази, подані сторонами у процесі розгляду позовної заяви та надано їм вірну оцінку, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2022 у справі № 924/1284/21 - без змін. З приводу можливості звернення прокуратури до суду в особі Війтовецької селищної ради зазначає, що в даному випадку орган місцевого самоврядування неналежним чином здійснював свої повноваження щодо захисту інтересів держави, що дало право прокурору для звернення до суду з даним позовом.
Клопотань про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Розглянувши матеріали справи № 924/1284/21, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів встановила наступне.
За заявою бригадира ПЧЛУ-22 ст.Гречани Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень Греха О.М. про те, що в період часу з 12.08.2019 по 13.09.2019 невідомими особами вчинено незаконну порубку 38 дерев породи ясен та дуб у захисному лісонасадженні (виділ 227, квартал 44, ліва сторона) поблизу с.Гарнишівка Волочиського району, Волочиським ВП Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області 14.09.2019 розпочато кримінальне провадження за фактом незаконної порубки про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019240110000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
13.02.2020 до матеріалів досудового розслідування долучено заяву про злочин Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень про виявлені незаконні порубки 4 дерев (1 біла акація, 2 ясена, 1 клен) в захисних лісосмугах залізниці в кварталі 43, виділу 250 по правій стороні колії (1265км 5пк - 1266км 3 пк). Вказані порубки здійснено неподалік тих, за якими уже було розпочато кримінальне провадження, а саме внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019240110000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Згідно запиту прокурора Городоцької місцевої прокуратури від 04.03.2021 Регіональною філією "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця" 02.04.2021 надано копії документів та матеріалів щодо земельної ділянки на якій було проведено порубку дерев, та яка перебуває у постійному користуванні ДТГО "Південно-Західна залізниця" (тепер Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця"), зокрема державний акт серії II-ХМ №002868 від 29.12.1999, виданий на підставі рішення Криштопівської сільської ради народних депутатів №12/7 від 24.12.1999.
01.04.2021 слідчим СВ поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області складено протокол огляду місця події (з долученням фотоматеріалів) у якому зафіксовано незаконну порубку 4 дерев породи клена, 2 ясенів та акації на перегоні Криштопівка- Війтівці, квартал 43, виділ 250.
08.06.2021 слідчим СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області призначено інженерно-екологічну експертизу з метою встановлення збитків завданих незаконними порубками, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ в м. Київ.
Згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №19534/21-48 розмір збитків, завданих внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме чотирьох сироростущих дерев породи ясен, акація та клен на ділянці місцевості по напрямку Гречани - Підволочиськ, на прогоні Криштопівка - Війтівці права сторона колії 1265км 5пк- 1266 км 3пк становить 12025,41 грн.
Особу, яка здійснила незаконні порубки дерев у ході досудового розслідування кримінального правопорушення на даний час не встановлено.
Відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариств залізничного транспорту загального користування" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця" (тепер Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця") реорганізовано шляхом злиття. Відповідно правонаступником всіх прав та обов`язків Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" є AT "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" AT "Українська залізниця".
Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Криштопівська сільська рада припинена як юридична особа 18.03.2016, правонаступник Війтовецька селищна рада.
19.11.2021 окружною прокуратурою на адресу Війтовецького селищного голови надіслано лист в якому запропоновано вжити заходів, спрямованих на стягнення із АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 12025,41 грн.
У відповідь на вказаний лист 29.11.2021 селищною радою повідомлено прокурора про те, що вона заявляти позовних вимог в судовому порядку не буде.
20.12.2021 керівником Волочиської окружної прокуратури направлено на адресу Війтовецької селищної ради повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.
15.02.2022 представником прокуратури подано до суду здійснений Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області розрахунок шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев в захисній лісосмузі вздовж залізничної колії по напрямку Жмеринка-Підволочиськ, на прогоні Криштопівка-Війтівці права сторона колії 1265+500-1266+300. Згідно даного розрахунку, з урахуванням листа Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області №1748/0.11 від 07.07.2022, розмір шкоди становить 12 025,41 грн.
За вказаних обставин, враховуючи бездіяльність Війтовецької селищної ради, прокурор звернувся до суду в інтересах держави.
Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України) встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. (ст.16 ЦК України). Згідно із п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.
Застосування цього способу захисту визначається положенням ст.22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст.611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду.
Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності, відповідно до статті 623 ЦК України.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у ст.1166 ЦК України, згідно з якою - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відшкодування шкоди, заподіяною порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання.
Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.
З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.
Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження).
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.
Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Частиною 1 ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.
Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають та незалежно від права власності на них становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Згідно статей 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
Частиною другою статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
Положеннями статті 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Статтею 4 Лісового кодексу України встановлено, що до лісового фонду відносяться лісові ділянки а також захисні насадження лінійного типу у випадку, коли площа цих насаджень становить не менше 0,1 га (10 соток). Якщо площа лісової смуги менше 0,1 га, вона може трактуватися як група дерев, чагарників на сільськогосподарських угіддях і розглядатися як окремий специфічний об`єкт на землях сільськогосподарського призначення.
Стаття 39 Лісового кодексу України розподіляє ліси за екологічним і соціально-економічних значенням в встановлює категорії лісів. Зокрема, полезахисні лісові смуги відносяться до категорії захисних лісів, які виконують водоохоронні, ґрунтозахисні та інші захисні функції.
Відповідно до ст. 60 Закону України "Про охорону природного навколишнього середовища" визначено, що полезахисні лісові смуги підлягають особливій охороні як природні комплекси, що мають велику екологічні цінність для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних явищ.
Нормативи, за якими виділяються особливо захисні лісові ділянки, встановлюються у відповідності до Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16.05.2007 року. Згідно пункту 7 цієї Постанови до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема: лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги, державні захисні лісові смуги, лісові смуги уздовж забудованих територій населених пунктів).
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.
Відповідно до статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
За змістом пункту 5 частини другої статті 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.
Згідно статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Таким чином, предметом даного спору стягнення заподіяної державі шкоди за вирубку лісу, отже судом вірно застосовано норми лісового законодавства до спірних правовідносин. 
Як вбачається із матеріалів справи, регіональна філія "Південно-західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" є постійним лісокористувачем земельної ділянки на території Криштопівської сільської ради розміром 86,9 38га, що підтверджується державними актом серії II-ХМ №002868 від 29.12.1999, виданим на підставі рішення Криштопівської сільської ради народних депутатів №12/7 від 24.12.1999.
Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що на земельних ділянках, які перебувають у постійному користуванні виявлено факт незаконної порубки дерев.
Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. В силу статті 69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.
Частиною 2 статті 40 Закону України "Про рослинний світ" також унормовано, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.
Відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Факт незабезпечення лісокористувачем (відповідачем) охорони і збереження закріплених за ним лісів підтверджується матеріалами справи.
Нормами чинного законодавства, зокрема, Лісовим кодексом та Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" унормовано, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних порубок та інших пошкоджень, покладається саме на постійних лісокористувачів.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.
При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.
Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.
Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення достатніх дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного госпо-дарського суду у складі Верховного Суду у справі від 09.12.2019 №906/133/18, від 09.08.2018 №909/976/17, постановах Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі №925/382/17.
Таким чином, підставним є висновок суду про усвідомлене неналежне здійснення відповідачем своїх обов`язків - заходів для збереження лісонасаджень, на земельних ділянках постійним користувачем яких він є. Вказане свідчить про наявність як вини відповідача, так і протиправної поведінки, що спростовує навекдені апелянтом аргументи.
Причинний зв`язок полягає у тому, що внаслідок протиправної винної поведінки залізниці, яка полягає у нездійсненні комплексу заходів щодо збереження ліку на земельних ділянках, які перебувають у її постійному користування державі завдано збитків в сумі 12025,41 грн.
Разом з тим, суд зазначив, що питання завданої шкоди та її розмір, який є предметом даного позову, є оціночним поняттям та підлягає доказуванню у межах розгляду даної справи.
Дослідивши висновок експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №19534/21-48, призначеної слідчим СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ в м.Київ, розмір збитків, завданих внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме чотирьох сироростущих дерев породи ясен, акація та клен на ділянці місцевості по напрямку Гречани - Підволочиськ, на прогоні Криштопівка - Війтівці права сторона колії 1265км 5пк- 1266 км 3пк становить 12025,41 грн. Вказане також підтверджується Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області поданим, з урахуванням листа Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області №1748/0.11 від 07.07.2022, розрахунком шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев в захисній лісосмузі вздовж залізничної колії по напрямку Жмеринка-Підволочиськ, на прогоні Криштопівка-Війтівці права сторона колії 1265+500-1266+300.
Твердження апелянта про неналежність даного доказу внаслідок призначення експертизи з порушенням норм КПК України судом до уваги не приймається. За наявним в матеріалах справи повідомленням прокуратури, в рамках кримінального провадження № 12019240110000267 здійснювалося розслідування незаконних рубок захисних лісонасаджень у виділі 227 кварталу 44, 1274+500 ліва сторона та виділі 231 кварталу 44, 1279+650 ліва сторона. У подальшому до матеріалів справи досудового розслідування долучено заяву про злочин Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень про виявлені незаконні рубки в захисних лісосмугах залізниці в кварталі 43, виділу 250 по правій стороні колії (1265 км 5пк - 1266 км 3 пк). Встановлено, що вказані порубки здійснено неподалік тих, за якими уже було розпочато кримінальне провадження, а саме внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019240110000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказана порубка не була охоплена (одночасно виявлена) роботою працівників Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця», через неналежне виконання п.4 наказу №221 від 11.05.2019, Порядку дій відповідальних осіб при виявленні самовільних рубок в насадженнях залізниці, затвердженого 06.05.2019, а також те, що ймовірно до неї причетні одні й ті ж самі особи, які безперешкодно вчиняли незаконну порубку дерев, оскільки не були виявленні відповідальною особою, яка вчасно не повідомила про даний факт правоохоронні органи, слідчим прийнято рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 218 КПК України про приєднання вказаних матеріалів до кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019240110000267. 
Враховуючи вищевикладене постанова слідчого та висновок експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №19534/21-48 від 13.07.2021, є належними доказами, оскільки винесені відповідно до приписів вимог КПК України, з метою встановлення розміру збитків завданих кримінальним правопорушенням.
Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується із тим, що нарахування розміру заподіяної шкоди в сумі 12025,41 грн є доведеним та правомірним.
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком, що відповідач, як постійний лісокористувач, не забезпечив належну охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустивши незаконну порубку дерев, чим заподіяно матеріальну шкоду лісу (навколишньому природному середовищу), яка становить в загальному розмірі 12025,41 грн.
Разом з тим, апелянт звертає увагу суду на повноваження прокурора здійснювати представництво держави в особі Війтовецької селищної ради у даній справі.
З даного приводу судом встановлено, що у відповідь на лист окружної прокуратури в якому запропоновано селищній раді вжити заходів, спрямованих на стягнення із АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 12025,41 грн, останні повідомили, що не будуть звертатися до суду із відповідним позовом.
Згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів державну разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18, сам факт незвернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Судом враховується, що Війтовецька селищна рада є правонаступником прав та обов`язків Криштопівської сільської ради та відповідно є уповноваженим органом на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах, оскільки внаслідок незаконної порубки лісових насаджень на її території завдано збитків навколишньому природному середовищу.
Неналежне здійснення відповідних повноважень (бездіяльність) Війтовецької селищної ради дають підстави для звернення до суду прокурора в інтересах держави.
Твередження апелянта щодо недостатності та неналежності доказів недотримання або порушення заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних порубок та відсутності його вини у завданні шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок вчинених незаконних дій на земельних ділянках, наданих відповідачеві у постійне користування, спростовуються вищенаведеними висновками суду. 
Суд констатує наявність усіх складових елементів правопорушення у даній справі про стягнення завданої шкоди.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду, правильність застосування норм матеріального права та не вказують на порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2022 у справі № 924/1284/21 відповідає матеріалам справи та ґрунтується на чинному законодавстві.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами розгляду апеляційної скарги у справі № 924/1284/21, судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.
У зв`язку із перебуванням судді-члена колегії Миханюк М.В. у відпустці з 11.10.2022 по 28.10.2022, дана постанова ухвалена поза межами строку, встановленого статтею 233 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                                   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2022 у справі № 924/1284/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу № 924/1284/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.