УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/3536/20 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А. 
Категорія 49 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/3536/20 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" про припинення екологічно небезпечної діяльності підприємств на території м. Коростеня Житомирської області та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що проживає по АДРЕСА_1 . Поряд з вказаним житловим будинком та садибою розташоване домогосподарство ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 . Також їхніми спільними сусідами є суб`єкти господарювання — Приватне акціонерне товариство “ Коростенський завод МДФ” та Товариство з обмеженою відповідальністю “ Українська холдингова лісопильна компанія”. Їхні промислові потужності розташовані по АДРЕСА_2 .
Позивачка вказує, що протягом тривалого часу відповідачами грубо порушується право її малолітнього сина на безпечне для життя і здоров`я довкілля, безпечні умови проживання, створюється ризик виникнення надзвичайно небезпечних захворювань. Робота цих підприємств супроводжується значним шумом, що робить неможливим повноцінний відпочинок й проживання у вказаному житловому будинку та перебування на подвір`ї. Окрім того, внаслідок роботи даних підприємств значно підвищується концентрація пилу та шкідливих хімічних сполук у повітрі. Таким чином, її малолітній син змушений дихати повітрям, наповненим викидами небезпечних забруднюючих речовин.
Також звертає увагу на ту обставину, що розташування цих підприємств в м. Коростені, яке віднесено до зони добровільного гарантованого відселення, не відповідає положенням ст.ст. 16, 17 Закону України “ Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення”.
ОСОБА_1 вказує, що у справі за позовом ОСОБА_3 , домогосподарство якої розташоване поруч з її житловим будинком, на одній лінії АДРЕСА_1 , суд встановив факт порушення відповідачами вимог екологічного законодавства та порушення ними права ОСОБА_3 на безпечне довкілля, безпечні і здорові умови проживання, а також факт спричинення їй моральної шкоди.
В межах даної справи проведено судову інженерно-технічну експертизу. Під час експертних досліджень були здійснені виміри забруднюючих речовин на вулиці Князя Я. Мудрого в м. Коростені. Таким чином, обставини, встановлені у цій справі, мають бути враховані судом при розгляді її позовних вимог.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила зобов`язати ПрАТ “Коростенський завод МДФ” припинити підприємницьку діяльність та заборонити даному підприємству здійснювати діяльність з виробництва фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону в межах та на території міста Коростеня Житомирської області як зони гарантованого добровільного відселення.
Також просила зобов`язати ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія” припинити діяльність та заборонити цьому товариству здійснювати діяльність з лісопильного та стругального виробництва, виробництва дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів в межах та на території міста Коростеня Житомирської області як зони гарантованого добровільного відселення.
Окрім того, позивачка просила стягнути з ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” та ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія” на свою корить по 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, з кожного.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Зокрема, зазначає, що висновки судової експертизи, проведеної в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_3 , містять беззаперечні докази того, що діяльність відповідачів призводить до забруднення навколишнього природного середовища та створює загрозу для мешканців міста, а також для життя і здоров`я її малолітнього сина.
Вказує, що територія міста Коростеня зазнала радіоактивного забруднення, а внаслідок діяльності відповідачів територія міста ще й забруднюється формальдегідами та іншими небезпечними хімічними речовинами.
Звертає увагу на ту обставину, що діяльність відповідачів є джерелом підвищеної небезпеки й на спірні правовідносини поширюється дія частини 5 статті 1187 ЦК України.
Матеріали справи містять докази того, що відповідачі неодноразово притягувались до відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства. Факти таких порушень були зафіксовані у чисельних актах перевірок та протоколах про притягнення до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу.
Представники відповідачів в судовому засіданні не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з їхнім житловим будинком, по АДРЕСА_2 , розташовані Приватне акціонерне товариство “ Коростенський завод МДФ” та Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська холдингова лісопильна компанія”.
Діяльність ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” , за основним видом КВЕД 16.21 — виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, здійснюється на підставі: дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 грудня 2016 року №1810700000-61 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 26 грудня 2016 року по 26 грудня 2023 року; дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 квітня 2017 року №1810700000-61а на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2024 року; експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту “НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ” №149/14 щодо розгляду проектної документації по проекту ( позитивний) “ Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_2 ” на замовлення ПрАТ “Коростенський завод МДФ” від 9 лютого 2015 року; висновку Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 лютого 2017 року №7-03/13-2647/10-17 за матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_2 », за зверненням ПрАТ “ Коростенський завод МДФ”, згідно з яким визнано екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надано їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства України.
Діяльність ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія”, за видом КВЕД 16.10 — лісопильне та стругацьке виробництво, а також за видом КВЕД 16.23 — виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, здійснюється на підставі: експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту “НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ” від 30 грудня 2015 року №120/15 щодо розгляду проектної документації по проекту “ Будівництво деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ” на замовлення ТОВ “Українська холдингова лісопильна компанія” ,згідно з яким виявлено помилки та зроблено ряд зауважень до проектної документації; дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19 січня 2016 року № ГУ115160191278 щодо будівництва деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 , ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія”; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV-№165170521474 від 21 лютого 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV №163171920848 від 11 липня 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ; дозволу Житомирської обласної державної адміністрації від 26 квітня 2017 року №1810700000-116 на викиди ТОВ “Українська холдингова лісопильна компанія” забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 10 років, з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2027 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду лист Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 6 липня 2016 року, у якому зазначено, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” неодноразово, у 2012,2013,2014 та 2015 роках, перевірялися в ході планових та позапланових перевірок.
Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу.
Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавалися приписи з метою їх усунення, у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень, а також обраховано збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 196000 грн., які у подальшому були повністю відшкодовані.
Останньою перевіркою інспекції у 2015 році встановлено, що ПрАТ “Коростенський завод МДФ” усі необхідні документи екологічного характеру отримано, грубі порушення вимог природоохоронного законодавства усунуто.
Окрім того, у листі від 6 березня 2017 року Державна екологічна інспекція зазначила, що під час здійсненої в період з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року планової перевірки ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ( стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб.
Матеріали справи також свідчать, що протягом періоду з 22 по 29 червня 2017 року Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія». За результатами даної перевірки виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, а саме: не пронумеровані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; не надані документи у галузі охорони атмосферного повітря: паспорти газоочисних установок на джерелах викидів, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб, відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ, довідки щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря.
За результатами перевірки складено акт ( а.с.241, т.1) та надано обов`язковий до виконання припис на усунення виявлених порушень ( а.с.240, т.1).
Заперечуючи проти позову, ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” надано суду акт №85, складений Державною екологічною інспекцією Поліського округу 11 березня 2021 року, за результатами проведення планової перевірки щодо дотримання цим підприємством вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. Зазначений акт містить інформацію про те, що проведеною перевіркою не виявлено порушень вимог законодавства.
Окрім того, суду надано акт №519, складений Державною екологічною інспекцією Поліського округу 10 листопада 2020 року за наслідками позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія”.
У даному акті зазначено, що контроль за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів здійснюється за встановленою Дозволами періодичністю вимірювання сертифікованою вимірювальною лабораторією екологічного моніторингу ПрАТ “ Коростенський завод МДФ”( сертифікат №36/2018 від 30 жовтня 2018 року). Згідно з наданих протоколів вимірювання перевищень нормативів граничнодопустимих викидів не виявлено.
Під час огляду виробничої території товариства механізмів та виробничого устаткування, які утворюють надмірні продукти пиління, не виявлено.
Отже, вказані обставини свідчать про те, що на час проведення позапланових перевірок дотримання відповідачами вимог природоохоронного законодавства, а саме станом на листопад 2020 року та березень 2021 року, порушень не виявлено.
Проте, грубі порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства виявлені протягом 2012-2017 років, що підтверджуються змістом вищезазначених листів Державної екологічної інспекції у Житомирській області, актом від 29 червня 2017 року.
Окрім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи №283/518/17-ц.
       Зміст описової частини вказаної експертизи свідчить про те, що дослідження повітря, відбір проб та вимірювання здійснювалося на території домогосподарств ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), а також домогосподарства ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) .
       У висновку цієї експертизи зазначено, до діяльність ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” та ТОВ “ Українська лісопильна компанія” ( як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. 
       Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” та ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія” за межами санітарно-захисної зони.
       За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин зі стаціонарних джерел ПрАТ “Коростенський завод МДФ” та ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія”, враховуючи твердження фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі ( працювали з потужністю 0,25 — 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” та 13 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ “ Українська холдингова компанія”). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом ( пилу) та груп сумацій.
Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці №1 ( житлова забудова, АДРЕСА_4 ) концентрація пилу становить 1,8 мг/м.куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м.куб, що є перевищенням в 3,6 рази.
       Згідно з протоколом №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці №2 ( житлова забудова, АДРЕСА_4 ) концентрація пилу становить 1,0 мг/м.куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м.куб, що є перевищенням в 2,0 рази.
       За результатами інструментальних вимірів в точці №1 ( житлова забудова по АДРЕСА_4 ) коефіцієнт комбінованої дії К к.д. для групи сумації 47 ( сірчистий ангідрид, вуглецю оксид, діоксид азоту та фенол) перевищує граничнодопустимий в 2,19 рази.
       На підставі викладеного, експерти дійшли висновку, що при звичайних  режимах роботи джерел викидів ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” та ТОВ  “Українська холдингова лісопильна компанія” фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р.
       У висновку також зазначено, що шумове навантаження по АДРЕСА_4 , при повному циклі роботи обох підприємств разом і окремо як в нічну, так і в денну пору доби, не відповідає нормам. Навіть при роботі підприємств не на повну потужність, відповідно до протоколу №04-04/1 від 15 квітня 2019 року проведення досліджень шумової характеристики в точці №1 ( м. Коростень, житлова забудова по АДРЕСА_4 ) встановлено перевищення нормативного значення рівня звукового тиску (дБ) в октанових смугах з середньогеометричними  частотами 63,125,250,500 та 1000 Гц. Еквівалентні та максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми згідно з вимогами   «Державних санітарних  правил планування та забудови населених пунктів» №173 від 19 червня 1996 року (  максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми на 7 дБА). 
       При вирішенні спору суд першої інстанції не взяв до уваги висновок вказаної експертизи з тих підстав, що вона проведена у іншій цивільній справі та при її проведенні не здійснювалося дослідження повітря на території домогосподарства, у якому проживає позивачка.
       Однак, суд не надав належної оцінки тій обставині, що при проведенні цієї експертизи експертами здійснювалось дослідження повітря на території двох домогосподарств, - АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 . При цьому, домогосподарство № 102 розташоване поруч із житловим будинком та садибою позивачки й значне перевищення гранично допустимих концентрацій норм викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, а також шумового навантаження, характерних для діяльності відповідачів, беззаперечно вказує на порушення права малолітньої дитини ОСОБА_2 на безпечні умови проживання та безпечне для життя і здоров`я довкілля.
       Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
       Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
       У частині 1 статті 95 ЦПК України закріплена норма про те, що письмовими доказами є документи ( крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
       Оскільки вказаний експертний висновок містить інформацію щодо забруднення внаслідок промислової діяльності відповідачів атмосферного повітря на території домогосподарства АДРЕСА_4 , яке розташоване поруч із домогосподарством ОСОБА_1 , ця експертиза є належним письмовим доказом на обґрунтування позовних вимог щодо наявності факту порушення вимог природоохоронного законодавства й відшкодування моральної шкоди.
       Отже, позивачкою доведений факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ “ Коростенський завод МДФ” та ТОВ “ Українська холдингова лісопильна компанія”, з однієї сторони, та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території садиби позивачки, з іншої сторони.
       Та обставина, що на час проведення перевірок господарської діяльності відповідачів у листопаді 2020 року та березні 2021 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу не виявлено порушень природоохоронного законодавства, не спростовує факти порушення даними підприємствами цього законодавства, які мали місце протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році.
       Таким чином, ОСОБА_1 , будучи законним представником свого малолітнього сина, вправі ставити питання про відшкодування моральної шкоди.
Статтею 50 Конституції України встановлено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
       Міжнародним договором, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, є Орхуська конвенція, ратифікована Законом України від 6 липня 1999 року №832-ХІV. 
       Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.
       Відповідно до положень Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.
       Відповідно до пунктів “а”, “з” статті 9 Закону України “ Про охорону навколишнього природного середовища” кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.
       За змістом наведеної норми можна дійти висновку про те, що природоохоронне законодавство встановлює дві різні підстави відповідальності, за наявності яких виникає обов`язок відшкодувати шкоду, а саме: у зв`язку з встановленням факту негативного впливу на навколишнє природне середовище, що є підставою для відшкодування шкоди особі, завданою порушенням права на безпечне довкілля, а також встановленням фактів завдання шкоди здоров`ю чи майну громадян внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.
       Статтею 68 Закону України “ Про охорону навколишнього природного середовища” передбачено відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
       Так, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
       Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
       Відповідно до статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
       Частиною 1 статті 293 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення та на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути по 60000 грн. в рахунок відшкодування такої шкоди, з кожного з відповідачів.
При визначенні розміру відшкодування, суд враховує характер порушених прав малолітнього сина позивачки, який протягом тривалого часу був позбавлений права на проживання у безпечному довкіллі. Судом також взято до уваги те, що такі порушення мали місце з 2012 року й тривали до 2017 року. Забруднення атмосферного повітря також виявлено у 2019 році. Тобто, порушення прав мало суттєвий та триваючий характер.
       Що стосується позовних вимог про припинення діяльності відповідачів, слід зазначити наступне.
       Відповідно до положень частини 2 статті 13 Закону України “ Про оцінку впливу на довкілля” якщо під час провадження господарської діяльності , щодо якої здійснювалася оцінка впливу на довкілля, виявлено значний негативний вплив цієї діяльності на життя і здоров`я населення чи довкілля та якщо такий вплив не був оцінений під час здійснення оцінки впливу на довкілля та/або істотно змінює результати оцінки впливу цієї діяльності на довкілля, рішення про провадження такої планової діяльності за рішенням суду підлягає скасуванню, а діяльність — припиненню.
       Отже, сам лише факт негативного впливу виробничої діяльності відповідачів на довкілля протягом вказаного періоду, за наявності всіх належних чинних дозвільних документів, не може бути підставою для припинення чи заборони здійснення такої діяльності. Будь-яке істотне втручання держави у право чи діяльність повинно відповідати легітимній меті та бути співмірним із застосованими заходами, тому застосування найсуворішої санкції до відповідачів у вигляді заборони здійснювати господарську діяльність ( чи припинення діяльності) можливе у разі, коли заходи адміністративного впливу компетентного органу ігноруються і взагалі не виконуються суб`єктом господарювання.
       Заслуговує на увагу й та обставина, що на час вирішення даного спору судом не встановлено понаднормативного негативного впливу відповідачів на довкілля, раніше виявлені екологічною інспекцією порушення вимог природоохоронного законодавства усувались. Окрім того, законність та обґрунтованість видачі відповідачам дозвільних документів на здійснення такого негативного впливу на навколишнє природне середовище, позивачкою не оскаржено.
       Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" на користь  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 60000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" на користь  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" на користь держави по 1500 грн. судового збору з кожного.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: