Постанова
Іменем України              
              
28 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 947/28028/19
провадження № 61-1808св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , Одеська міська рада,
треті особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу  Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування та просила суд визнати за нею право власності на 1/18 частину будівельних матеріалів і обладнання, які були використані у процесі будівництва незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою:                         АДРЕСА_1 , загальною площею 112, 2 кв.м, на земельній ділянці 600 кв.м, у порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6 .
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року залучено до участі в якості співвідповідача Одеську міську раду.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача  ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду у даній справі відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа перебуває на стадії судового розгляду по суті, а у відповідності до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України заява про залишення позову без розгляду може бути подано позивачем до початку розгляду справи по суті.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 21 травня 2021 року подала на них апеляційну скаргу.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від                  23 квітня 2021 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України повернуто апелянту.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала, на яку подана апеляційна скарга, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на неї повинні бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.
Узагальнені доводи касаційної скарги
У лютому 2022 року від  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката                   Скіндера В. Б. до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга на ухвалу Одеського апеляційного суду від                       17 червня 2021 року у вказаній цивільній справі. 
В касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушені норми процесуального права, оскільки підстави для повернення апеляційної скарги відсутні.
 
Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
16 травня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції  в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
 
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
 
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Відповідно до частини другої статті  352  ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
У частині першій статті 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Даний перелік ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено право на апеляційне оскарження окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про відмову у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду.
Отже, оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Згідно частини другої статті  353  ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
У справі, що переглядається, встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року, яка оформлена окремим документом, у задоволенні заяви представника позивача  ОСОБА_1 про залишення її позовної заяви без розгляду відмовлено.
Разом із тим, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, 21 травня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року та рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року скасувати, позов ОСОБА_1 залишити без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, відмовивши у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення судових витрат. 
 
Таким чином, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що заперечення на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, були включені                    ОСОБА_1 до апеляційної скарги на рішення суду.
 
Натомість, апеляційний суд на вказані обставини належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
 
При цьому суд апеляційної інстанції не врахував заперечення позивачки на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2021 року та не дав їм оцінки і при апеляційному перегляді рішення Київського районного суду                        м. Одеси від 23 квітня 2021 року, чим порушив право  ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судових рішень, яке  є складовою конституційного права особи на судовий захист.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
У відповідності до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
За правилами частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, оскільки оскаржувана ухвала Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року не може вважатися законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.
 
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
 
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                                               А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко 
 
В. М. Коротун
 
М. Ю. Тітов