ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6998/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 листопада 2022 року                                                                                     м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2022 року адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», Рорберт Бенш, Міністерство економіки України, про визнання протиправним та скасування розпорядження, 

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (надалі за текстом - «АТ «Укранафта») звернулось до суду з позовом у якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України № 293-р від 11.03.2020 р. «Деякі питання наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі за текстом - «НАК «Нафтогаз України»).
На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що назване розпорядження прийнято без дотримання процедури відбору.
Позивач стверджував, що обраний Кабінетом Міністрів України Роберт Бенш не може бути членом наглядової ради НАК «Нафтогаз України» в силу приписів ч. 3 ст. 11-2 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», оскільки: є кінцевим бенефіціарним власником ПАТ «Донбасенерго»; має матеріальні інтереси стосовно ПАТ «Укрнафта» та НАК «Нафтогаз України»; звинувачувався у шахрайстві з цінними паперами; надав неправдиві відомості про свій військовий досвід; є упередженою особою, а його погляди суперечать енергетичній стратегії України. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Зокрема, апелянт стверджує про помилковість висновків суду попередньої інстанції про те, що спір, який виник щодо відповідності або невідповідності члена наглядової ради НАК «Нафтогаз України» критеріям відбору, не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. У зв`язку з цим наголошує, що АТ «Укрнафта» не є учасником НАК «Нафтогаз України», а спірні правовідносини мають суспільний інтерес.
Скаржник звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав оцінку його доводам щодо протиправності призначення ОСОБА_1 членом наглядової ради та щодо порушення відповідачем порядку підготовки та прийняття оскаржуваного розпорядження.
У відзиві на апеляційну скаргу НАК «Нафтогаз України» погодилось із мотивуваннями позивача про те, що спір у цій справі належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Згідно пунктів 1, 2 Статуту акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1044 від 14 грудня 2016 р. № 1044 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 226) акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» утворена на виконання   Указу Президента України від 25 лютого 1998 р. № 151 «Про реформування нафтогазового комплексу України». Тип Компанії - приватне акціонерне товариство.
Відповідно до пункту 15 Статуту засновником та єдиним акціонером Компанії є держава. Функції з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі Компанії здійснює Кабінет Міністрів України.
Пунктом 66 Статуту визначено, що персональний склад наглядової ради обирається загальними зборами.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 березня 2020 р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 293-р «Деякі питання наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», яким:
- обрано членом наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» Роберта Бенша як представника держави;
- уповноважено державного секретаря Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства Черних Олександра Олександровича підписати цивільно-правовий договір із зазначеним членом наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»;
- скасовано як таке, що нереалізоване,   розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2020 р. № 79 «Деякі питання наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».
Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів   юридичних осіб   від порушень з боку   суб`єктів владних повноважень.
Пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України визначає, що суб`єкт владних повноважень - це орган   державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи),   орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів   поширюється на справи у   публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із   суб`єктом владних повноважень   щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи   індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Наведене дає підстави для висновку, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального Кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
За змістом статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються   учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене   майно   і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання, зокрема, є господарські організації -   юридичні особи, створені відповідно до   Цивільного кодексу України,   державні,   комунальні   та інші   підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють   господарську діяльність   та зареєстровані в установленому законом   порядку.
Відповідно до частини 2 статті 97 Цивільного кодексу України органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
За приписами частини 1 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників   товариства   мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що   належать до компетенції інших органів товариства.
Пунктом 2 частини 2 статті 159 Цивільного кодексу України обрання та відкликання членів наглядової ради віднесено до виключної компетенції загальних зборів акціонерів акціонерного товариства.
Згідно частини 3 статті 167 Цивільного кодексу України держава може створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства   тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року № 514-VI   засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування.
В силу приписів пункту 17 частини 2 статті 33 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції загальних зборів належить обрання членів наглядової ради, затвердження умов цивільно-правових договорів, трудових договорів (контрактів), що укладатимуться з ними, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів (контрактів) з членами наглядової ради.
Відповідно до частини 1 статті 89 Господарського кодексу України управління діяльністю   господарського товариства   здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від   виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Особливості управління господарським товариством, у статутному капіталі якого є   корпоративні права   держави, визначаються законами України.
Згідно пункту 5 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 р. № 794-VII до основних повноважень Кабінету Міністрів України віднесено здійснення відповідно до закону управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами.
Відповідно до частини 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21 вересня 2006 року № 185-V управління об`єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.
В силу положень частини 3 статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» суб`єкти управління об`єктами державної власності здійснюють управління корпоративними правами держави в господарських товариствах, функції з управління якими вони здійснюють, та державними унітарними підприємствами шляхом призначення представників держави для участі у загальних зборах господарських товариств та шляхом призначення (обрання) представників держави і незалежних членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, єдиним акціонером (учасником) яких є держава.
Із наведеного випливає, що обираючи члена наглядової ради НАК «Нафтогаз України» Кабінет Міністрів України реалізовував організаційно-господарську діяльність, а тому оспорюване розпорядження в цьому випадку не є рішеннями суб`єкта владних повноважень в розумінні   КАС   України, а є рішеннями власника (засновника), якими такий власник (засновник) реалізує своє право на управління об`єктом державної власності.
У постанові від 10 вересня 2019 р. у справі № 921/36/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правову позицію відповідно якої спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України.
          Ухвалюючи рішення у справі, окружний адміністративний суд дійшов помилкового висновку про те, що спір у частині процедури прийняття розпорядження № 293-р від 11 березня 2020 р. «Деякі питання наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки у спірних правовідносинах Кабінет Міністрів України діяв не як суб`єкт владних повноважень, а як засновник юридичної особи.
Помилковим є посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 30.01.2020 р. у справі 826/15551/18. 
Предметом спору у зазначеній справі була законність постанови Кабінету Міністрів України № 190 від 21 березня 2018 року «Деякі питання призначення керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки та членів їх наглядових рад», тобто нормативно-правового акту.
Водночас, у цій справі позивач просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України.
Відповідно ж до статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» у формі розпоряджень видаються акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань.
Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно   статтями 238,   240 цього Кодексу.
В силу вимог пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись статтями 238, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2022 року скасувати.
Провадження у справі закрити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
          Постанова складена в повному обсязі 15 листопада 2022 р.

Головуючий        суддя                                                      І.О.Лічевецький

Cуддя                                                      В.П.Мельничук  

Cуддя                                                      О.М.Оксененко