УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня2022  року
м. Київ
справа № 686/21228/19
провадження № 51-2942 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_2.,
суддів                        ОСОБА_3., ОСОБА_4., 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року,
встановив:
Вироком  Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Початок строк відбуття покарання ОСОБА_1 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 11 травня 2019 року (з моменту його затримання) до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Засуджений ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішення суду апеляційної інстанції щодо нього.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог засудженим викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень      ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_1  зазначає про незаконність рішення суду апеляційної інстанції в частині призначеного йому покарання, проте, належним чином цього не обґрунтовує та не наводить доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК України.
При цьому засуджений взагалі не вказує, в чому незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону, в силу ст. 419 КПК України, на  його думку, було допущено цим судом, які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни чи скасування касаційним судом ухвали суду апеляційної інстанцій, згідно з  ч. 1 ст. 438 КПК України.
Крім цього, згідно ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Проте, у прохальній частині касаційної скарги засуджений просить зменшити йому строк призначеного покарання у виді позбавлення волі до 3 років та звільнити від подальшого його відбування, що не відповідає вимогам ст. 436 КПК України.
Крім того, у порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України засуджений не надає копію оскаржуваного судового рішення.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять   днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_2                                         ОСОБА_3                                       ОСОБА_4