УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/2492/21 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 60 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 935/2492/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.
Позовна заява мотивована тим, що 17.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Обоє дітей мають хронічні (невиліковні/генетичні) захворювання, тому їх лікування вимагає значних витрат. Для реабілітації дітей необхідні відповідні лікувально-оздоровчі заходи, що здійснюються відповідно до призначень лікарів. Позивач витрачає кошти на лікування, діагностування/контроль перебігу хвороби, реабілітацію та відновлення дітей. У зв`язку з цим позивач просить суд стягувати з відповідача половину всіх витрат, щодо лікування та реабілітації, як додаткові витрати на дітей, що мають генетичні захворювання та потребують постійного лікування. Відповідач займається підприємницькою діяльністю (зареєстрований як ФОП), є співзасновником/керівником юридичної особи, має багато нерухомого майна. Позивач просить стягнути з відповідача, додаткові витрати на утримання (лікування) дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в розмірі 7834,00 грн. (по 3917,00 на кожну дитину) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Янчук М.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зазначає, що відповідач визнав факт не проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 , подавши позов про розірвання шлюбу 22.07.2021. Проте, ОСОБА_2 подав заяву про залишення позову без розгляду, намагаючись уникнути відповідальності по утриманню дітей. Вказує, що отримання батьківських виплат не залежить від факту перебування батьків у шлюбі, не впливає на обсяг прав батьків та не звільняє їх від обов`язків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. 
Зазначає, що проживання відповідача з дітьми в одному будинку не звільняє останнього від обов`язку щодо надання матеріальної допомоги дітям. ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів, які підтверджують його участь з добровільному наданні матеріальної допомоги по утриманню дітей. 
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи, що зазначений спір виник не з підстав, зазначених у ч. 4 ст. 274, апеляційну скаргу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.    
Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей, суд послався на те, що позивач не довела належними доказами наявність таких витрат.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17 вересня 2011 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтвом про шлюб серією НОМЕР_1 .
Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
  З Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадського формування вбачається, що відповідач є засновником ТОВ «Коростишів - Граніт - Сервіс». Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджується, що ОСОБА_2 є власником нерухомого майна.
В матеріалах справи наявні консультативні висновки спеціалістів, щодо стану здоров`я дітей, ультразвукові дослідження, протоколи, результати дослідження, які датовані: 21.12.2020, 05.01.2021, 19.03.2021, 24.03.2021, 05.04.2021, 14.04.2021, 16.04.2021, 23.04.2021, 29.04.2021, 28.05.2021, 14.06.2021.
Довідка видана 20.08.2021 керівником комплексу «Релакс» ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , про те , що діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідують басейн тричі на тиждень. Вартість одного заняття, за одну дитину становить 230 грн. Оплату здійснює ОСОБА_1 .
В матеріалах справи міститься виписка по витратах Приват Банка по рахунках позивача за період 01.04.2021 -18.08.2021.
Судом першої інстанції також встановлено, що відповідно до акту обстеження місця проживання складеного депутатом Старосілецької сільської ради від 27.09.2021, було проведено обстеження місця проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . На час обстеження встановлено, що ОСОБА_2 , проживає за адресою разом з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489 цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що Сімейний Кодекс виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до Закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина (ст. 141 СК України). При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Відповідно до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішення суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
За ч. 2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, присуджуються одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на доведення своїх позовних вимог надала результати обстежень дітей за 2021 рік, консультативні висновки спеціалістів, висновки за результатами обстежень, ультразвукових досліджень (а.с. 26-77). Проте доказів вартості кожної із зазначених медичних послуг матеріали справи не містять.
Довідка від 20.08.2021 про відвідування дітьми басейну в комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » тричі на тиждень вартістю одного заняття на одну дитину – 230 грн. не може бути належним доказом у вирішенні питання стягнення додаткових витрат на дітей, оскільки не містить інформації щодо періоду відвідування, кількості занять та підтвердження понесених витрат загалом чи очікуваних витрат (а.с.88). 
ОСОБА_1 на підтведження оплати понесених додаткових витрат посилається на копії виписок банківських рахунків за період з квітня до серпня 2021 року (а.с. 78-87). Зазначені виписки містять деталі різних банківських операцій, в тому числі дві операції – медичний центр «Лелека» (а.с.81,83), дві – «Медібор» (а.с.82,86), одна – діагностичний центр Маліксмд (а.с.84), одна- медичний центр Асклепій (а.с.85), аптечні послуги.
Проте однозначних висновків, що зазначені кошти були витрачені на обстеження та лікування дітей зробити не можна, оскільки наявні в матеріалах справи докази, на які посилається позивач щодо понесених витрат, не містять зазначених витрачених сум та доказів на їх підтвердження.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, долучені до позовної заяви копії виписок банківських рахунків ОСОБА_1 не є належним доказом саме понесених додаткових витрат на дітей, а доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів погоджується з доводами позивачки про те, що діти потребують додаткових витрат у зв`язку з необхідністю їх лікування, проте оскільки матеріали справи не містять доказів необхідних для постійних додаткових витрат на лікування дітей, а саме надані одноразові докази огляду лікарів, лабораторні дослідження та купівлю ліків, колегія суддів не вбачає підстав у стягненні додаткових витрат на постійній основі.
З  урахуванням вищенаведеного в сукупності суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей, а відтак про відмову у задоволені позову.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні. Доводи в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.
З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення. 
Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: