ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22160/21                                                                       

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року, суддя Аверкова В.В., у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,-
У С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 10 грудня 2019 року № 0014764405 в частині застосування штрафу в розмірі 3 797 470,73 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із наданням позивачем до контролюючого органу всіх необхідних документів, які підтверджують своєчасність подання на реєстрацію податкових накладних.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року, адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що податковим повідомленням - рішенням від 10 грудня 2019 року № 00147564405 згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України за порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України Акціонерному товариству "Українська залізниця" нараховано штраф на загальну суму у розмірі 5 026 181,51 грн.
Вказане податкове повідомлення - рішення прийнято на підставі висновків акту від 20 листопада 2019 року № 550/28-10-44-05/40075815 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних Акціонерним товариством "Українська залізниця" в Єдиному реєстрі податкових накладних в Додатку № 1, а саме:
- № 4/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 7 264 158,01 грн (до податкової накладної від 30 квітня 2018 року № 4/601). Терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними Акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 5/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 6 903 792,96 грн (до податкової накладної від 31 травня 2018 року № 5/601). Терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними Акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований Позивачем 16.01.2018, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 9/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 6 999 272,77 грн (до податкової накладної від 30 вересня 2018 року № 4/601), терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 10/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 10 822 352, 64 грн (до податкової накладної від 31 жовтня 2018 року № 2/601), терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 11/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 5 985 130,88 грн (до податкової накладної від 30 листопад 2018 року №6/601), терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день.
Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу в розмірі 3 797 470,73 грн протиправним та таким, що прийнято всупереч нормам податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
У відповідності до ст. 36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Положення ст. 201 ПК України передбачають, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України визначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Пунктами 2 та 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 встановлено, що операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
У відповідності до пунктів 4 та 5 вказаного Порядку до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації. Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200 1.3, 200 1.9 статті 200 1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно з п. 10, 11 Порядку № 1246, після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).
Постачальник (продавець), що є фізичною особою - підприємцем, накладає електронний цифровий підпис у такому порядку: електронний цифровий підпис фізичної особи - підприємця; електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).
Після складення отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента податкової накладної у випадках, визначених Кодексом, накладення електронного цифрового підпису здійснюється у порядку, передбаченому для постачальника (продавця).
Після складення розрахунку коригування, що підлягає реєстрації отримувачем (покупцем), та накладення на нього постачальником (продавцем) електронного цифрового підпису відповідно до абзаців першого - шостого цього пункту такий розрахунок коригування надсилається для реєстрації отримувачу (покупцю), який накладає на нього власний електронний цифровий підпис у порядку, передбаченому для постачальника (продавця).
Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку отримує засоби електронного цифрового підпису в акредитованих центрах сертифікації ключів для такої особи та подає органу ДФС за основним місцем обліку (або за неосновним місцем обліку - для платників податку, які змінили місцезнаходження та для яких сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду) посилені сертифікати електронного цифрового підпису зазначеної особи. У такому разі електронні цифрові підписи посадових осіб платника податку накладаються у такому порядку: електронний цифровий підпис посадової особи, якій делеговано право підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування; електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки платника податку (у разі наявності).
Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Пунктами 12 та 13 Порядку № 1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Згідно з пунктами 14 та 15 Порядку № 1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Платник податку через електронний кабінет шляхом перегляду в режимі реального часу має доступ до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування (пункт 25 Порядку № 1246).
Таким чином, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг, якому кореспондує обов`язок ДФС, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Якщо протягом операційного дня платнику податків не надіслано квитанцію про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання.
Як убачається з акту перевірки, в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, позивачем несвоєчасно зареєстровано виписані розрахунки коригування податкових  накладних в ЄРПН, а саме: 
- № 4/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 7 264 158,01 грн (до податкової накладної від 30 квітня 2018 року № 4/601). Терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними Акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 5/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 6 903 792,96 грн (до податкової накладної від 31 травня 2018 року № 5/601). Терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними Акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований Позивачем 16.01.2018, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 9/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 6 999 272,77 грн (до податкової накладної від 30 вересня 2018 року № 4/601), терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 10/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 10 822 352, 64 грн (до податкової накладної від 31 жовтня 2018 року № 2/601), терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день;
- № 11/601 від 31 грудня 2018 року з сумою ПДВ до коригування 5 985 130,88 грн (до податкової накладної від 30 листопад 2018 року №6/601), терміном реєстрації 15 січня 2019 року. За даними акту перевірки вказаний розрахунок коригування був зареєстрований позивачем 16 січня 2018 року, внаслідок чого позивачем порушено строк реєстрації розрахунку коригування на 1 день.
З матеріалів справи слідує, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" складено та направлено до ЄРПН для реєстрації наступні розрахунки коригування:
1) № 4/601 від 31 грудня 2018 року до податкової накладної від 30 квітня 2018 № 4/601.
14 січня 2019 року о 15:37:38 товариство направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 08:25 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 4/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-144170266.95) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 09:24:34 товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
16 січня 2019 року о 18:12 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 4/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-152770299,35) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
Згідно витягу з Єдиного реєстру податкових накладних № 38175, розрахунок коригування №4/601 від 31 грудня 2018 року зареєстровано в ЄРПН 16 січня 2019 року.
2) № 5/601 від 31 грудня 2018 року до податкової накладної від 31 травня 2018 року №5/601.
14 січня 2019 року о 15:38:33 товариство направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 08:25 від ДФС України отримано квитанцію №1, з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 5 601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-137018175.00) повинно дорівнювати таненню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 09:29:14 товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 10:49 від ДФС України отримано квитанцію №1, з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 5/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-144218041.55) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 11:10:51 Товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
16 січня 2019 року о 18:12 від ДФС України отримано квитанцію № 1, з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 5/601 стало те, що «Причина 202. Значення поля «Обсяги постачання» не може дорівнювати нулю».
15 січня 2019 року о 20:50 Товариством у зв`язку з неотримання квитанції №1 за останньою дією в 11:10:51, повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
16 січня 2019 року о 14:14 від ДФС України отримано квитанцію № 1 - підтвердження реєстрації розрахунку коригування № 5/601.
3) № 9/601 від 31 грудня 2018 року до податкової накладної від 30 вересня 2018 року № 4/601.
14 січня 2019 року о 15:42:02 товариство направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 08:25 від ДФС України отримано квитанцію №1, з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 9/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-138913143.34) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком.
15 січня 2019 року о 09:39:26 товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРІ IIІ для реєстрації.
15 січня 2019 року о 19:39 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 9/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-160622480,69) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 19:58 Товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
16 січня 2019 року о 16:33 від ДФС України отримано квитанцію №1 - підтвердження реєстрації розрахунку коригування № 9/601.
4) № 10/601 від 31 грудня 2018 року до податкової накладної від 31 жовтня 2018 року №2/601.
15 січня 2019 року о 15:43:49 товариство направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації).
15 січня 2019 року о 08:25 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийняті до реєстрації, підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 10/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-214789032.05) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 09:44:05 товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 10:49 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 10/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-236232615.50) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 11:52:58 Товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 20:41 від ДФС України отримано квитанцію № 1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 10/601 стало те, що «Причина 202. Значення поля «Обсяги постачання» не може дорівнювати нулю».
Згідно витягу з Єдиного реєстру податкових накладних № 38260 від 22 січня 2019 року. Розрахунок коригування № 10/601 від 31 грудня 2018 року зареєстровано в (ЄРПН - 16 січня 2019 року).
5) № 11/601 від 31 грудня 2018 року до податкової накладної від 30 листопада 2018 року № 6/601.
14 січня 2019 року о 15:46:16 товариство направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 08:25 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 11/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-118785675.51) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 10:43:39 товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
15 січня 2019 року о 11:17 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 11/601 стало те, що «Значення поля «Обсяги постачання» розрахунку коригування (-115563616.17) повинно дорівнювати значенню поля «Обсяги постачання» податкової накладної зі знаком «-».
15 січня 2019 року о 11:51:57 Товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
16 січня 2019 року о 18:12 від ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування №11/601 стало те, що «Причина 202. Значення поля «Обсяги постачання» не може дорівнювати нулю».
16 січня 2019 року о 08:00:00 товариство повторно направило вказаний розрахунок коригування в ЄРПН для реєстрації.
16 січня 2019 року о 13:52 віл ДФС України отримано квитанцію №1 з якої вбачається, що розрахунок коригування не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування № 11/601 стало те, що «Сума рядку і розділу А (-5085130,88) не дорівнює сумі значень рядків графи «Сума податку на додану вартість» розділу Б (-5085130.88)».
16 січня 2019 року о 17:46 від ДФС України отримано квитанцію №1 - підтвердження реєстрації розрахунку коригування № 11/601.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Акціонерним товариством "Українська залізниця" було відправлено податкові накладні на реєстрацію в ЄРПН в межах граничного строку, встановленого законодавством.
Таким чином, затримка у повторному поданні розрахунків коригування на реєстрацію в ЄРПН та, відповідно, їх несвоєчасна реєстрація були викликані виключно тим, що в день першої відправки РК на реєстрацію (15.01.2018 року) ДФС не надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію поданих РК протягом операційного дня, що прямо передбачено податковим законодавством.
Разом з тим, згідно пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.
Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.
Так, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Отже, на позивача відповідно до наведених вище вимог Податкового кодексу України покладається обов`язок своєчасного подання накладних до Єдиного реєстру податкових накладних для реєстрації.
При цьому, адміністратором Єдиного реєстру податкових накладних є податковий орган - ДФС України, на який покладається забезпечення належної роботи цього реєстру. Як встановлено судом, позивач мав дійсні сертифікати, що не заперечується відповідачем, своєчасно подані ним розрахунки коригування податкових накладних доставлені до реєстру у визначений законом строк, що підтверджено дослідженими судом квитанціями. Подальші дії з указаними розрахунками коригування вже не залежали від волевиявлення та спрямованості дій позивача, оскільки ці розрахунки коригування вже перебували у сфері адміністрування податкового органу.
У відповідності до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Виходячи з аналізу норм п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, згідно яких законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини. Відсутність вини свідчить про відсутність підстав для застосування покарання (санкції).
З огляду на викладене, суд вважає, що в межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасності реєстрації позивачем розрахунків коригування до податкових накладних відбулось не з вини останнього, оскільки останні подані позивачем у строк, визначений законом, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі").
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення "Москаль проти Польщі").
Тобто, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії").
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" та у справах "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").
Отже, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.
Вказана правова позиція неодноразово викладене у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 802/2253/16-а, у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 810/3720/17.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач вчиняв належні дії щодо реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних у строк втсановлений податковим законодавством, а тому нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію є безпідставним.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення - рішення від 10 грудня 2019 року № 0014764405 в частині застосування до Акціонерного товариства "Українська залізниця" штрафу в розмірі 3 797 470,73 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 01 листопада 2022 року.