Ухвала
 
31 серпня 2022 року
місто Київ
 
справа № 446/1724/20
провадження № 61-7790ск22
 
Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Щур Тарас Васильович, про визнання недійсним договору дарування,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 11 серпня 2022 року з використанням поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року в частині часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю, скасувати ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 березня 2021 року.
Заявник подав касаційну скаргу без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення з нею.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
І. За правилами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасно звернутися з такою скаргою.
Суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову 21 лютого 2022 року, повний текст складено 03 березня 2022 року, заявник раніше звертався із касаційною скаргою 17 квітня 2022 року, отже із пропуском строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції 
(провадження № 61-3690ск22).
Ухвалою від 29 квітня 2022 року Верховний Суд залишив зазначену касаційну скаргу без руху з метою наведення заявником поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надання виправленої редакції касаційної скарги із правильним зазначенням місцезнаходження сторін. Проте, заявник вимоги ухвали не виконав, а тому 18 липня 2022 року Верховний Суд повернув ОСОБА_1 його касаційну скаргу (провадження № 61-3690ск22).
ОСОБА_1 11 серпня 2022 року вдруге подав касаційну скаргу до Верховного Суду (провадження № 61-7790ск22), у якій просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки копію повного тексту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за його твердженням, він отримав 02 серпня 2022 року, на підтвердження чого надав копію супровідного листа та конверта, яким суд апеляційної інстанції направив ОСОБА_1 копію постанови від 21 лютого 2022 року.
ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення пропущеного строку також зазначив, що після отримання ним ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2022 року про залишення без руху касаційної скарги він звернувся до суду апеляційної інстанції із вимогою про направлення йому копії оскаржуваного рішення, за результатами чого 06 червня 2022 року Львівський апеляційний суд повідомив, що копія постанови від 21 лютого 2022 року вже йому надавалася 28 березня 2022 року.
Заявник визнав факт надання йому копії цього рішення, але вважає, що таку копію постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року не можна вважати належною, адже вона була виготовлена без підписів суддів та без прикладання печатки суду, а тому 28 березня 2022 року не можна вважати датою отримання копії повного тексту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, через що 27 липня 2022 року ОСОБА_1 направив до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву із вимогою про видачу копії постанови суду апеляційної інстанції, яку отримав 02 серпня 2022 року та просить вважати цю дату моментом отримання ним копії оскаржуваного рішення, через що вважає, що причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними.
Верховний Суд, проаналізувавши клопотання заявника, зробив висновок, що причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені ОСОБА_1 , не можна визнати поважними, та відхиляє доводи щодо отримання копії рішення суду апеляційної інстанції від 21 лютого 2022 року аж у серпні 2022 року, оскільки це є надмірним формалізмом, тим більше, що у своєму клопотанні заявник визнав, що копію судового рішення також отримав у березні 2022 року, хоч і без підписів суддів.
Також Верховний Суд констатував, що заявник недобросовісно користується своїми процесуальними правами, адже відповідно до відомостей, які він зазначив у клопотанні, тривалість проміжків часу, зі спливом яких він звертався до судів першої та апеляційної інстанцій з метою отримання копії оскаржуваної постанови, становлять більше ніж один місяць, а тому є підстави для висновку, що заявник зловжив своїми правами, у зв`язку з чим причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції Суд не визнає поважними.
Оскільки заявник не навів поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року, йому потрібно подати до Суду обґрунтоване клопотання про поновлення такого строку із належним наведенням і доведенням інших поважних причин пропуску такого строку.
Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасного направлення чи ненаправлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанцій про відсутність в матеріалах справи доказів своєчасного направлення апеляційним судом оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду. Відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції.
ІІ. Верховний Суд визнає викладені у касаційній скарзі вимоги ОСОБА_1 неналежно сформульовані та є такими, що не належать до повноважень Верховного Суду.
Заявником у порушення пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.
Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:
- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення;
- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
-- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Тож заявник має подати виправлену редакцію касаційної скарги, у якій уточнити процесуальну вимогу касаційної скарги, викласти її відповідно до вимог статей 392, 409 ЦПК України.
ІІІ. Відповідно до змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій учасниками справи є: позивач -  ОСОБА_2 , відповідач - ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Щур Тарас Васильович.
Всупереч пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано однієї копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Згідно з вимогами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Щур Тарас Васильович, про визнання недійсним договору дарування, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           С. О. Погрібний