ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/22545/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Ясенової Т.І.,        

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року в адміністративній справі №160/22545/21 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                       ВСТАНОВИВ

           17.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить: визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.04.2021 року про відмову ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку по переходу на пенсію за віком відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок по переходу на пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подачі заяви, з 08.04.2021 року.
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області від 12.04.2021 року про відмову в здійснені перерахунку по переходу на пенсію за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач протиправно не зарахував у пільговому обчисленні страховий стаж позивача за Списком № 1, а саме періоди роботи з 14.11.1994 року по 31.03.2021 року на посаді гірничого диспетчера, що призвело до порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року в адміністративній справі №160/22545/21- задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.04.2021 року про відмову ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку по переходу на пенсію за віком відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку по переходу на пенсію за віком відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
          Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року в адміністративній справі №160/22545/21 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 19.04.2005 року та отримує пенсію по інвалідності (третя група, інвалідність з дитинства), обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
08.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про перехід на інший вид пенсі.
Заява Позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.04.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з підстав того, що заявником надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно довідки №194 від 06.04.2021р. стаж за списком №1 складає 3 роки 9 місяців 26 днів. Відповідно довідки №194/1 від 06.04.2021р. зарахувати пільговий стаж за списком №1 неможливо у зв`язку з зайнятістю на пільговій роботі менше 50% робочого часу.
Оскільки вік ОСОБА_2 на момент подачі заяви становить 51 рік, право на пенсію за віком на пільгових умовах відсутнє, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за списком № 1.
Не погоджуючись із такими діями пенсійного органу, позивач і звернувся до суду із даною позовною заявою.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції, враховуючи наявність усіх необхідних умов, визначених ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку по переходу на пенсію за віком відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.
          Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
          Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
          Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
          Частиною першою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі по тексту Закон №1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
          Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
          За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.
          Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є: 1) зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та проведення атестації робочих місць; 2) досягнення 55 років; 3) наявність страхового стажу для чоловіків, які звернулися за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах у період з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців.
          Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
          Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту Порядок №637), передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
          Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
          Із системного аналізу наведених вище положень законодавства можна зробити висновок, що документами, які підтверджують наявність у особи трудового (в тому числі пільгового) стажу, є трудова книжка та/або інші документи (документи, що видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників тощо).
          Водночас, аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.
          Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 09.07.2019 по справі № 204/2194/17.
          З копії трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , наданої до суду, не можливо встановити усі посади, як займав позивач за весь період трудової діяльності.
          В той же час в матеріалах справи містяться довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.03.2021 року №194 та від 06.04.2021 року №194/1, видані ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
          В довідці від 22.03.2021 року №194 зазначено, що у період з 30.11.1990 по 25.01.1991 та з 28.01.1991 по 10.03.1994 позивач виконував гірничі роботи з повним робочим днем у шахті за посадою майстра гірничого підземного (з 04.03.1991 по 31.03.1991 — курси, з 16.06.1992 по 25.06.1992, з 08.09.1992 по 20.09.1992 — легка праця).
          З огляду на зазначене період роботи позивача за посадою майстра гірничого підземного з 30.11.1990 по 03.03.1991, з 01.04.1991 по 15.06.1992, з 26.06.1992 по 07.09.1992 та з 21.09.1992 по 13.11.1994 зараховано до пільгового стажу за Списком №1.
          В довідці від 06.04.2021 №194/1 зазначено, що у період з 14.11.1994 по 15.01.2003 та з 16.01.2003 по 02.08.2016 позивач працював повний робочий день за посадою диспетчера гірничого, менше 50% робочого часу знаходився у шахті (з 06.12.1997 по 11.12.1997 -безплатна відпустка, з 18.11.2004 по 20.11.2004-курси, з 09.09.2013 по 13.09.2013, з 27.01.2014 по 31.01.2014- відрядження).
          Судом встановлено, що заяву позивача для перерахунку пенсії по переходу на пенсію за віком розглянуто лише в межах приписів частини 3 статті 114 Закону №1058.
          За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанціїї важає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку по переходу на пенсію за віком відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.
          Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                            ПОСТАНОВИВ

          Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року в адміністративній справі №160/22545/21- залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова