ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1736/22                                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 листопада 2022 року                                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Федотова І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, -
ВСТАНОВИЛА :
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, яким просив: 
- визнати протиправною бездіяльності щодо невиплати заборгованості грошового забезпечення у вигляді доплат за службу в нічний час, частини посадового окладу та індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 22 жовтня 2018 року;
- стягнути на користь позивача кошти: 8400,00грн - заборгованість з доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2016 року до 22 жовтня 2018 року; 3179,13 грн - заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року; 280,00 грн - частина невиплаченого посадового окладу, починаючи з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у періоді з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 належного розміру посадового окладу, доплати за його службу в нічний час за період служби з 01 березня 2016 року до 31 грудня 2017 року, індексації за період отриманого ним грошового забезпечення - з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року;
- зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину невиплаченого посадового окладу за період з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року у сумі 280,00 грн, доплату за службу в нічний час за період служби 01 березня 2016 року до 31 грудня 2017 року, а також індексацію його грошового забезпечення за період служби з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин справи.
Додатково зазначив, що відповідно до кошторису Департаментом патрульно поліції прийнято ряд наказів якими були затверджені граничні розміри грошового забезпечення працівників згідно з займаними посадами, які включали всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів і були виплачені позивачу.
Також звернув увагу, що судом першої інстанції не враховано всіх обставин порядку та підстав нарахування грошового забезпечення, крім того індексація грошового забезпечення до внесення змін в порядок не здійснювалась.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідно до витягу з послужного списку особової справи позивача він проходив службу в органах Національній поліції України:
з 21 грудня 2015 року до 01 березня 2016 року поліцейським в батальйоні патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (наказ від 21 грудня 2015 року №31 о/с);
з 01 березня 2016 року до 21 червня 2016 року інспектором в роті №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Черкаси Департаменту патрульної поліції (наказ від 24 березня 2016 року №56 о/с); 
з 21 червня 2016 року до 08 грудня 2017 року інспектором в роті №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції (наказ від 21 червня 2016 року №511);
з 08 грудня 2017 до 14 березня 2019 року інспектором в роті №1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (наказ від 08 грудня 2017 року №1265);
з 14 березня 2019 року до 04 листопада 2019 року інспектором взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (наказ від 14 березня .2019 року №177 о/с).
У період з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року позивачу присвоєні спеціальні звання: рядовий поліції (наказ ГУНП в Черкаській області від 22 грудня 2015 року №32 о/с); лейтенант поліції (наказ НПУ від 30 червня 2016 року №443 о/с).
Графіками несення служби особовим складом підрозділів Управління патрульної поліції в Черкаській області за період з березня 2016 року до жовтня 2018 року підтверджується несення позивачем служби в нічний час: 
2016 рік: березень - 8 змін, квітень - 8 змін, травень - 7 змін, червень - 8 змін, липень - 8 змін, серпень - 8 змін, вересень - 8 змін, листопад - 6 змін, грудень - 6 змін (всього: 66);
2017 рік: січень - 8 змін, лютий - 7 змін, березень - 7 змін, квітень - 8 змін, травень - 6 змін, червень - 6 змін, липень - 8 змін, серпень - 7 змін, вересень - 1 зміна, жовтень - 8 змін, листопад - 8 змін, грудень - 8 змін (всього 82);
2018 рік: січень - 8 змін, лютий - 6 змін, березень - 6 змін, квітень - 8 змін, травень - 8 змін, червень - 4 зміни, липень - 8 змін, серпень - 4 зміни, вересень - 6 змін, жовтень - 6 змін (всього: 64).
Також даними таблиці розрахунку кількості відпрацьованих нічних змін (за графіками несення служби особовим складом підрозділів управління патрульної поліції в Черкаській області за період з 01 березня 2016 року до 22 жовтня 2018 року) підтверджується використання позивачем щорічних чергових відпусток та перебування на лікарняних:
з 02 жовтня 2016 року до 01 листопада 2016 року перебував у відпустці (наказ від 01 жовтня 2016 року№3207);
з 22 грудня 2016 року до 29 грудня 2016 року знаходився на лікарняному;
з 23 травня 2017 року до 07 червня 2017 року перебував у відпустці (наказ від 27 квітня 2017 року №2086);
з 04 вересня 2017 року до 18 вересня 2017 року перебував у відпустці (наказ від 31 серпня 2017 року №4150);
з 22 вересня 2017 року до 29 вересня 2017 року знаходився на лікарняному;
з 23 березня 2018 року до 01 квітня 2018 року перебував у відпустці (наказ від 28 лютого 2018 року №190 о/с);
з 19 червня 2018 року до 29 червня 2018 року перебував у відпустці (наказ від 23 травня 2018 №509 о/с);
з 18 серпня 2018 року до 31 серпня 2018 року знаходився на лікарняному.
з 15 вересня 2018 року до 24 вересня 2018 року перебував у відпустці (наказ від 22 серпня 2018 року №829 о/с);
з 30 листопада 2018 року до 03 грудня 2018 року знаходився на лікарняному;
з 10 грудня 2018 року до 17 грудня 2018 року знаходився на лікарняному.
У спірний період з 01 березня 2016 року до 22 жовтня 2018 року позивач з урахуванням відпусток та лікарняних відпрацював 212 нічних змін.
Розрахунковими листами за період з квітня 2016 року до жовтня 2018 року підтверджується, що позивачу нарахована:
індексація грошового забезпечення, а саме:
373,85 грн, що підтверджується розрахунковим листом за листопад 2017 року;
458,12 грн - розрахунковий лист за грудень 2017 року;
458,12 грн - розрахункові листи за січень та за лютий 2018 року;
533,89 грн - розрахункові листи за березень-червень 2018 року;
557,82 грн - розрахункові листи за липень-жовтень 2018 року;
нічні АТ:
116,39 грн - розрахунковий лист за червень 2018 року;
147,92 грн - розрахунковий лист за липень 2018 року;
267,27 грн - розрахунковий лист за серпень 2018 року;
280,00 грн, 210,00 грн, 201,20 грн, 232,11 грн, 134,40 грн - розрахунковий лист за вересень 2018 року;
183,75 грн - розрахунковий лист за жовтень 2018 року.
Департаментом патрульної поліції прийнято ряд наказів, якими були затверджені граничні розміри грошового забезпечення працівників згідно з займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів установлених постановою Кабінету міністрів України від 11 листопада 2015 року №988:
про затвердження граничних розмірів виплати грошового забезпечення та заробітної плати працівникам Департаменту патрульної поліції від 18 лютого 2016 року №134 та від 21 квітня 2016 №699, відповідно до яких розмір грошового забезпечення за посадою інспектор УПП (інші):
з 01 лютого 2016 року становить 8200,00 грн; 
з 01 квітня 2016 року становить 8000,00 грн;
про зміну граничних розмірів виплати заробітної плати працівникам Департаменту патрульної поліції від 03 серпня 2016 року №2158, відповідно до якого розмір грошового забезпечення за посадою інспектор:
з 01 серпня 2016 року становить 8000,00грн;
про затвердження граничних розмірів виплати грошового забезпечення та заробітної плати працівникам Департаменту патрульної поліції від 25 листопада 2016 року №4377, від 08 червня 2017 року №2688, від 05 жовтня 2017 року №4920, від 23 жовтня 2017 року №5192, від 16 лютого 2018 року №715, від 20 лютого 2019 року №314, відповідно до яких розмір грошового забезпечення за посадою інспектор УПП (інші):
8100,00грн;
з 01 травня 2017 року становить 8100,00 грн;
з 01 вересня 2017 року становить 8100,00 грн;
з 01 жовтня 2017 року становить 8100,00 грн;
з 01 січня 2018 року становить 8100,00 грн;
з 01 лютого 2019 року становить 10300,00грн.
04 листопада 2021 року позивач подав до відповідача рапорт, в якому просив виплатити: доплату за службу в нічний час за період з 01 березня 2016 року до 22 жовтня 2018 року у сумі 8400,00 грн, заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року в сумі 3179,13 грн, заборгованість посадового окладу за період з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року в сумі 280,00 грн, нарахувати та виплатити додаткові доплати до грошового забезпечення відповідно до вимог і положень постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2002 року №375.
Не отримавши відповіді на рапорт, позивач звернувся з позовом до суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про  наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, зокрема шляхом зобов`язаня Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину невиплаченого посадового окладу за період з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року у сумі 280,00 грн, доплату за службу в нічний час за період служби 01 березня 2016 року до 31 грудня 2017 року, а також індексацію його грошового забезпечення за період служби з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII), Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (далі - Закон України №1282-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988), наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2016 року №260, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.94 Закону України №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до п.1 Постанови №988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 3 Постанови №988 затверджено, зокрема, схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.
Відповідно до додатку 10 Постанови №988 розмір посадового окладу поліцейського (інспектора): патрульної поліції, поліції особливого призначення становить 2470 грн.
Згідно з п. 3 Розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до п.п. 1, 2 Розділу ІІ Порядку №260 оклади за спеціальними званнями поліцейським виплачуються в розмірах згідно з додатком 1 до постанови №988, крім курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання, прийнятих на навчання, з числа цивільних осіб.
Поліцейським, яким спеціальне звання присвоєно одночасно з прийняттям на службу, оклади за спеціальними званнями виплачуються з дня призначення на посаду.
У разі присвоєння спеціального звання під час проходження служби в поліції оклад за спеціальним званням поліцейському виплачується з дня, указаного в наказі про присвоєння відповідного спеціального звання, а в разі, якщо дата не вказується, - з дня підписання цього наказу.
Пунктом 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 передбачено, що посадові оклади поліцейським встановлюються згідно зі штатним розписом у таких розмірах: для поліцейських середнього та вищого складу - згідно з додатками 3 - 9 до Постанови №988; для поліцейських молодшого складу - згідно з додатком 10 до Постанови №988.
Додатком №10 до Постанови №988 передбачена схема посадових окладів поліцейських з числа молодшого складу поліції, згідно з якою розмір посадового окладу поліцейського патрульної поліції складає 2470 грн.
Частиною 1 ст.80 Закону України №580-VIII установлюються такі спеціальні звання поліцейських:
1) спеціальні звання молодшого складу: рядовий поліції; капрал поліції; сержант поліції; старший сержант поліції;
2) спеціальні звання середнього складу: молодший лейтенант поліції; лейтенант поліції; старший лейтенант поліції; капітан поліції; майор поліції; підполковник поліції; полковник поліції;
3) спеціальні звання вищого складу поліції: генерал поліції третього рангу; генерал поліції другого рангу; генерал поліції першого рангу.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.80 Закону України №580-VIII граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції. Граничні спеціальні звання поліції вищого складу поліції за штатними посадами встановлюються Президентом України.
Як встановлено судом першої інстанції у період з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року позивач перебував на посаді інспектора у званні рядового поліції. Отже, відносився до середнього складу поліцейських та набув права на розмір посадового окладу поліцейського патрульної поліції в сумі 2470 грн.
Згідно з розрахунковими листами посадовий оклад позивача з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року становив 2400,00 грн, тобто недоплата посадового окладу складала 70 грн щомісячно у загальному розмірі 280 грн (70,00 грн*4 місяці=280,00 грн).
Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки вказані суми нараховані позивачу не були наявні підстави для визнавши бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язавши нарахувати й виплатити частину невиплаченого посадового окладу, починаючи з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року в сумі 280,00 грн.
Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості з доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2016 року до 22 жовтня 2018 року колегія суддів зазначає наступне.
Підпунктом 3 п. 5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Відповідно до п.11 Розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.
Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, для розрахунку доплати за службу в нічний час мають значення розмір посадового окладу та кількість фактично відпрацьованих годин нічної служби.
Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Відповідно до вимог постанови №988 та положень Порядку №260 доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений підп.3 п.5 вищевказаної Постанови №988.
Графіками підтверджено несення позивачем служби в нічний час у спірному періоді 212 нічних змін. Посадовий оклад позивача становив 2400,00 грн. та протягом спірного періоду не змінювався, водночас доказів кількості фактично відпрацьованих позивачем годин нічної служби до суду сторонами надано не було.
Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач вказує, що тривалість нічної зміни складала 8 годин. Крім того включає період часу, за який йому нарахована та виплачена доплата за нічні зміни, а саме січень-жовтень 2018 року. 
Нарахування та виплата доплати позивачу за службу в нічний час у період з червня 2018 року до жовтня 2018 року (в червні 2018 року за травень 2018 року, в липні 2018 року за червень 2018 року, в серпні 2018 року за липень 2018 року і так далі), а у вересні 2018 року за січень, лютий, березень, квітень 2018 року підтверджується розрахунковими листами, водночас за період з 01 березня 2016 року по грудень 2017 року не підтверджено жодними доказами. 
Отже обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язавши нарахувати й виплатити вказаний вид доплати за період служби з 01 березня 2016 року до 31 грудня 2017 року.
Посилання Департаменту на те, що згідно п. 11 Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене позивачу у меншому розмірі, ніж належало, може бути виплачено не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.
У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 807/363/18 викладено висновок, що перебування особи на публічній службі є однією з форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю.
Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 дійшов висновку, що у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У разі пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень, не пов`язане з фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що положення ст. 233 Кодексу законів про працю України слід тлумачити в більш широкому розумінні, а саме в сенсі відсутності строкових обмежень для звернення до суду з позовом з приводу належної працівникові заробітної плати.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення належного йому грошового забезпечення без обмеження будь-яким строком.
Зазначений висновок узгоджується також із правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 16 грудня 2021 року у справі №320/2583/21.
Щодо стягнення заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України №580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "№1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України (http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2016/ct/is_c/isc_u/isc2016m_u.html) у квітні місяці 2016 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 103 відсотка та складала 103,5 відсотка.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Пунктом 1-1 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно з п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
До Порядку № 1078 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782, якими включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Доводи апелянта про те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України № 782 є необґрунтованими, оскільки здійснення індексації прямо передбачено Законами № 580-VІІІ, № 1282-ХІІ.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України №1282-ХІІ за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова 

Судді                                                                                          І.В. Федотов

                                                                                                    Є.В. Чаку