ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 607/247/22 пров. № А/857/9498/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Довгої О.І., 
при секретарі судового засідання:                              Пославському Д.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області  від 07 червня 2022 року (суддя Стельмащук П.Я., ухвалене в м. Тернополі, повний текст складено 07.06.2022) у справі № 607/247/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті   про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-  
                                                        ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00003163 від 14.12.2021, якою   ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області  від 07 червня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.  
Не погоджуючись із даним рішенням суду, його оскаржив позивач- ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на неповне з`ясування обставин справи, на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм  матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.   
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що  в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт перевищення нормативних параметрів транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 . Також зазначає, що оскаржувана постанова не містить опис обставин встановлених під час розгляду справи: повну масу транспортного засобу; смуги руху; напрямок руху; марка, модель, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв; категорія транспортного засобу; тип транспортного засобу; ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. Відтак апелянт вважає, що порушення вимог законодавства при складані постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача є безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Також апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортним засобом DAF FT XF 105.460, В01576ВС, автомобільними дорогами покладається на власника сідлового тягача ОСОБА_1 .
Протокольною ухвалою суду від 20.10.2022 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. 
Клопотання апелянта про відкладення розгляду справи судом відхилене, оскільки не підтверджене жодними доказами неможливості прибути в судове засідання представником апелянта.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00003163 від 14.12.2021, винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко Владиславом Олеговичем, 14.10.2021 о 16 год. 53 хв. за адресою М-22, км 74+810, Полтавська область, зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 15.3% (11.272 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 23.6% (10.374 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-2 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що власником транспортного засобу вантажного спеціалізованого сідлового тягача DAF FT XF 105,460, д.н.з. НОМЕР_1 , є ТОВ «Нечипорук Транспорт Сервіс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
01.07.2021 між ТОВ «Нечипорук Транспорт Сервіс» в особі директора Нечипорука Анатолія Максимовича та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір оренди (суборенди) транспортних засобів №210701 відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар (Суборендар) приймає у строкове платне користування транспортні засоби, згідно з переліком, що додається до даного Договору (п.1.1 Договору). Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п.9.1 Договору). Строк цього Договору починає свій перебіг у момент визначений у п.9.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року, з автоматичною пролонгацією на рік, при умові відсутніх претензій у кожної з сторін (п.9.2 Договору).
З акту прийому-передачі до Договору оренди (суборенди) №210701 від 01.07.2021 вбачається, що сторони дійшли згоди про передачу Орендарю спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки DAF модель FT XF105.460 2007 р. д.н.з.  НОМЕР_2 . Позивач вказав, що у написанні двох останніх букв реєстраційного номера допущено описку, а саме повинні бути букви «ВС» замість невірно зазначених «АІ»
31.05.2019 між ФОП ОСОБА_2 та ПП «Хорольська спілка перевізників» укладено Договір оренди (суборенди) транспортних засобів №2-ХСП/05-2019, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар (Суборендар) приймає у строкове платне користування транспортні засоби, згідно з переліком, що додається до даного Договору (п.1.1 Договору). Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п.9.1 Договору). Строк цього Договору починає свій перебіг у момент визначений у п.9.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року (п.9.2 Договору).
Актом прийому-передачі від 15.07.2021 ФОП ОСОБА_2 передав ПП «Хорольська спілка перевізників» в суборенду спеціалізований вантажний сідловий тягач марки DAF модель FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно товарно-транспортної накладної від 14.10.2021 №0000058579, транспортний засіб сідловий тягач DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом BODEX KIS 3W, д.н.з. НОМЕР_3 , використовувався автомобільним перевізником ПП «Хорольська спілка перевізників», для перевезення водієм ОСОБА_3 з м. Кременчук Полтавської області до с. Капустяни Решетилівського району Полтавської області піску з відсівом дроблення, загальна вага транспортного засобу 16,52 т, загальна вага транспортного засобу з вантажем 37,49 т, маса брутто 20,87 т.
Вважаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, незаконною, позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з пунктами 1, 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 11лютого 2015р.№ 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.229КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).
Як передбачено пунктом 22.5 Правил дорожньогоруху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Згідно з частинами 1, 3 ст.14-3КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.
Як передбачено ч. 1 ст.279-7КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: 1) така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння 2) внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; 3) особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Відповідно до ч. 1 ст.279-5КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Пунктом 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ № 1197 від 14.11.2018 передбачено, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Як передбачено п. 9 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019, інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.
Частиною 4 ст.283КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Згідно ч.ч. 2, 3 вказаної статті постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до п. 1 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені частинами першою - третьою статті 122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал світлофора, порушення правил зупинки, стоянки, порушення установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху), та частиною першою статті 123 (порушення правил руху через залізничний переїзд, крім в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений) КУпАП (далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у 4-му кварталі 2020 на 74+810 км автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія в межах с. Підгорівка було споруджено майданчик зважування в русі WIM07 для здійснення контролю виконання великогабаритними і великоваговими транспортними засобами встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час їх руху автомобільними дорогами, а також для відповідної фіксації адміністративних правопорушень за допомогою засобів фото- і кінозйомки, у тому числі в автоматичному режимі, про що поінформовано у листі Державного агентства автомобільних доріг України №4952/1/07-01/16-5171/10-21 від 03.11.2021.
Також в матеріалах справи наявні сертифікат перевірки та сертифікат відповідності, а також копія акту прийняття робіт від 07.10.2021, якими підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на 74км+810м автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія, а також відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WAGA WIM-35 зав. № 1 застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Зазначений прилад WAGA WIM-35 призначений для визначення маси транспортного засобу, навантаження на вісь та на групу осей упродовж його проїзду через вантажоприймальний пристрій ваг.
Враховуючи наведене суд першої інстанції вірно зазначив, що вказаний зважувальний прилад зданий в експлуатацію, відповідає законодавчим вимогам та вимогам ДСТУ та станом на 14.10.2021 пройшов повірку.
З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2021 о 16 год. 53 хв. за адресою M-22, км 74+810, Полтавська обл., транспортний засіб DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 15,3% (11,272 т), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 23,6% (10,374 т), що відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_4 14.10.2021 винесено постанову ВМ № 00003163, якою притягнуто власника транспортного засобу DAF FT XF105/460, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.
Щодо доводів апелянта щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку з неналежним суб`єктом адміністративної відповідальності, яким є користувач транспортного засобу ПП «Хорольська спілка перевізників», а не власник ОСОБА_1 , слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - сідлового тягача DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 .
Вказаний транспортний засіб з 15.07.2021 переданий та перебуває у користуванні іншої особи, а саме приватного підприємства «Хорольська спілка перевізників» згідно договору оренди (суборенди) транспортних засобів від 31.05.2019.
Слід зазначити, що частиною 1 ст.14-3КУпАП визначені суб`єкти адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якими можуть бути фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а також належний користувач транспортного засобу, за умови, що відомості про такого користувача внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відомості про ПП «Хорольська спілка перевізників» як належного користувача транспортного засобу DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, тому адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортним засобом DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільними дорогами покладається на власника сідлового тягача.
Окрім цього, як вірно зазначив суд першої інстанції, за умови наявності користувача вказаного транспортного засобу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП, позивач не був позбавлений можливості звільнитись від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили надав би відповідачу документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння, або ПП «Хорольська спілка перевізників», як особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася б до відповідача із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Відтак, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутня інформації про відповідні звернення до уповноваженого органу за фактом перевищення 14.10.2021 встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , та оскільки апелянтом не надано відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про внесення належного користувача вказаного транспортного засобу, суд приходить до висновку про те, що ПП «Хорольська спілка перевізників» не є належним користувачем транспортного засобу DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , в розумінні ч. 1 ст. 14-3 КУпАП.
Щодо доводів позивача про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативні параметри, визначені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується товарно-транспортною накладною, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від14.10.97№363,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20лютого 1998року за№128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. 
Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.
Пунктом 2.13Правил дорожнього руху передбачено, що транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.
Враховуючи викладене суд першої інстанції вірно зазначив, що не належний позивачу напівпричіп, як транспортний засіб, приводиться у рух за допомогою сідельного тягача, який належить позивачу. Сідельний тягач із з`єднаним із ним напівпричепом є транспортним засобом спеціалізованого призначення. Сідельний тягач та з`єднаний із ним напівпричіп, що мають єдину систему гальмування, освітлення, експлуатуються як транспортний засіб з метою перевезення вантажів певних категорій.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сідловий тягач DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , та спеціалізований напівпричіп BODEX KIS 3W, д.н.з. НОМЕР_3 , є одним транспортним засобом, але саме сідловий тягач, як автопоїзд (транспортний состав), може вважатись великоваговим та саме власник вказаного транспортного засобу, за п.22.5.ПДР України та ч. 2 ст.132-1КУпАП підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.
Доводи апелянта щодо застосування аналогії до ст. 14-3 КУпАП, а саме рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, яким визнано неконституційність положень ст. 14-1 КУпАП, колегія судів відхиляє, оскільки КУпАП доповнений статтею 14-3 згідно із законом від 11.09.2019 та є в редакції Закону №1582-IX від 29.06.2021, тобто значно пізніше після рішення КСУ від 22.12.2010. Законодавцем враховано положення вказаного рішення та конкретизовано правопорушення, за вчинення яких може нести відповідальність фізична особа чи керівник юридичної особи.
Окрім цього, Конституційний суд, мотивуючи своє рішення, зазначав, що ст.14-1КУпАП встановлює особливості притягнення до адміністративної відповідальності саме власників (співвласників) транспортних засобів, однак безпосередньо не визначає складу правопорушення, натомість ст.14-3КУпАП містить посилання на статті Особливої частини кодексу, які визначають склад правопорушення, за вчинення яких може нести відповідальність власник транспортного засобу, в тому числі керівник юридичної особи.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, стаття 14-3КУпАП на даний час не визнана неконституційною, а тому суд не може застосувати аналогію до цих правовідносин.
Доводи позивача щодо недоведеності факту введення в експлуатацію технічного засобу WAGA WIM-35 зав. №1 розташованого за адресою М-22, км 74+810, як такого,  суд першої інстанції вірно  спростував актом прийняття робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення М-22 від 07.10.2021 (остання сторінка), згідно якого однією із прийнятих робіт є влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 74+810 автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава - Олександрія.
Аргументи апелянта щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 283 КУпАП апеляційний суд відхиляє, оскільки з копії постанови від 14.12.2021 вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на строєні осі.
Щодо інформації щодо смуги руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.
При цьому як вірно зазначив суд першої інстанції, в п. 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - Інструкція), зафіксовані в автоматичному режимі, на яку посилається позивач, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст.283КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідно складання постанови уповноваженим органом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за рух транспортним засобом DAF FT XF105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм є правомірним.
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 
                                                              ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області  від 07 червня 2022 року у справі № 607/247/22 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 28.10.2022