ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2022 року          м.Дніпро         Справа №  904/6136/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач) 
суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 (суддя Соловйова А.Є.) 
у справі № 904/6136/21
за заявою Департаменту житлово - комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради, м. Кам`янське, Дніпропетровська область
до боржника Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду" (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Головна селищна,2, код ЄДРПОУ 40418492)
про визнання банкрутом
ВСТАНОВИВ:
Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства  Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду" (51925, Дніпропетровська обл., м.  Кам`янське, вул. Головна селищна, 2, код ЄДРПОУ 40418492).
Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження за заявою Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради  у справі  №904/6136/21 про банкрутство Комунального підприємства  Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду". 
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області  подано клопотання вих.№17163/5/04-36-20-07-09  від 07.07.2022,  згідно якого просило зобов`язати посадових осіб Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду"  та розпорядника майна надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної позапланової перевірки.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 у справі №904/6136/21 клопотання вих.№17163/5/04-36-20-07-09 від 07.07.2022 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання надати документи для проведення перевірки  відхилено. 
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої останнє просить  скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 у справі №904/6136/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання ГУ ДПС у Дніпропетровській області по справі №904/6136/21. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвалою суду було  фактично зобов`язано  надати матеріали за результатами  перевірки суду. Представниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області  було здійснено виїзд на податкову адресу підприємства і встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб,  про що складено відповідний акт.  Оскільки  проведення перевірки не було розпочато, відповідно не було підстав її продовжувати, зупиняти і т.д. У зв`язку з неможливістю  проведення перевірки апелянтом було направлено  запит на встановлення місцезнаходження платника податків. У зв`язку із зазначеним контролюючий орган   позбавлений права провести повно та об`єктивно документальну перевірку, оскільки не було надано всі необхідні первинні документи. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 у справі №904/6136/21 залишено без руху та надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн. та докази надіслання копії апеляційної скарги на адресу учасників справи про банкрутство. 
Апелянтом подано клопотання  про долучення витребуваних документів. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 у справі № 904/6136/21.
Департаментом житлово - комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради подано пояснення, згідно яких заперечує проти доводів апеляційної скарги та зазначає, що ГУ Державної податкової служби у Дніпропетровській області з клопотанням про зобов`язання надати документи для проведення перевірки звернулося з пропуском строку, встановленого ч.2 та 3 ст. 80 ГПК України. Так ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження за заявою Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради у справі №904/6136/21 про банкрутство Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 05.01.2022. Призначено розпорядником майна боржника Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду" арбітражного керуючого Зубка Андрія Миколайовича. Проте з клопотанням апелянт звернувся до суду лише 07.07.2022. При цьому апелянт не надав доказів  на підтвердження неможливості отримати необхідні документи в досудовому порядку. Беручи до уваги, що необхідні документи для надання реальної оцінки щодо наявності передумов банкрутства  наявні в матеріалах справи, у суду були відсутні  підстави для задоволення клопотання  ГУ ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання надати документи для проведення перевірки. Отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2022 судове засідання у справі № 904/6136/21 призначено на 31.10.2022 о 14:00 год.
В судове засідання 31.10.2022 з`явився представник апелянта.
Інші учасники справи не з`явились в судове засідання. Повідомлялися про час розгляду справи. 
За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Велика Палата Верховного Суду в свої постанові від 28.10.2021 у справі №11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України»  (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі №  910/12842/17 Відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинні створюватися в зайвий раз передумови для порушення процесуальних строків розгляду справи.
Враховуючи те, що суд визнав необов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання, зважаючи на необхідність дотримання процесуальних строків, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства  Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду" (51925, Дніпропетровська обл., м.  Кам`янське, вул. Головна селищна, 2, код ЄДРПОУ 40418492).
Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження за заявою Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради  у справі  №904/6136/21 про банкрутство Комунального підприємства  Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 05.01.2022. Призначено розпорядником майна боржника Комунального підприємства  Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду" арбітражного керуючого Зубка Андрія Миколайовича. Зобов`язав розпорядника майна підготувати та надати в межах строку процедури розпорядження майном господарському суду аналіз фінансово – господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію. Зобов`язано боржника надати розпоряднику майна необхідні документи на його вимогу для підготовки аналізу фінансово – господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках. Зобов`язано розпорядника майна в строк до 19.09.2021 провести інвентаризацію майна боржника та надати інвентаризаційні відомості господарському суду в 10-ти денний строк після закінчення інвентаризації. Зобов`язано боржника надати розпоряднику майна всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна. Згідно ст. 78 Податкового кодексу України копію ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство направити до органу державної податкової служби за місцезнаходження боржника для розгляду питання щодо проведення позапланової перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) та вжиття заходів, передбачених чинним законодавством. Матеріали за результатами перевірки направити суду для долучення до справи про банкрутство.
Ухвалою суду від 18.11.2021 завершено попереднє засідання, за результатами якого внесено до реєстру вимоги кредиторів у тому числі, грошові вимоги  Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області до Комунального підприємства  Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду"  в сумі 4540,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 470 329,62 грн  (вимоги щодо сплати єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати) - 2 черга задоволення вимог кредиторів; 2 343 059,16 грн  (вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) - 3 черга задоволення вимог кредиторів, 1 365,53 грн (штрафні санкції, пеня) - 6 черга задоволення вимог кредиторів. 
07.07.2022  Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області  подано клопотання вих.№17163/5/04-36-20-07-09  від 07.07.2022, в якому просило суд  зобов`язати посадових осіб Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду" та розпорядника майна надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної позапланової перевірки.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 клопотання вих.№17163/5/04-36-20-07-09 від 07.07.2022 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання надати документи для проведення перевірки відхилено. 
Відхиляючи вказане клопотання господарський суд посилається на ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої  учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Окрім того суд зазначив, що відповідно до ч.1,2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.  Враховуючи зміст викладеної норми, суд зазначив, про наявність можливості у суду зобов`язати надати докази вчинення певних дій, проте не встановлено право суду зобов`язувати вчиняти певні дії. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби, зокрема, мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною позаплановою перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків, зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.78.4. ст.78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Згідно Наказу ГУ ДПС України у Дніпропетровській області від 03.06.2022 №1349-п контролюючим органом було вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія  по обслуговуванню житлового фонду» з 09.06.2022 тривалістю 10 робочих днів щодо  дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017  по теперішній час та за період з 12.04.2016 по теперішній час  з метою перевірки  дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п.81.1. ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
За результатами виїзду за адресою боржника було складено Акт №465/04-36-07-19/40418492 від 09.06.2022, зі змісту якого вбачається, що  посадовими особами ГУ ДПС України у Дніпропетровській області 09.06.2022  було здійснено вихід на податкову адресу  Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія  по обслуговуванню житлового фонду»  з метою вручення наказу на перевірку №138-п від 03.06.2022, пред`явлення направлення на перевірку від 06.06.2022 №1602, №1603, №1604 та проведення перевірки.  За результатами виходу на податкову адресу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія  по обслуговуванню житлового фонду» було встановлено, відсутність підприємства за адресою Дніпропетровська область,  м.Кам`янське, вул. Головна селищна, буд. 2. Зазначені факти унеможливлюють  проведення  документальної  позапланової  виїзної перевірки у терміни зазначені  у наказі від 03.06.2022 №1349-п.
Згідно наказу ГУ ДПС України у Дніпропетровській області від 03.06.2022 №1349-п документальна позапланова виїзна перевірка мала бути проведена  з 09.06.2022 протягом 10 робочих днів. 
Відповідно до п 82.2. ст. 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Податковий кодекс визначає строки, на які може бути продовжена перевірка. Продовження перевірки оформлюється окремим наказом, та вручається згідно зі ст.42 Податкового кодексу України.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.
Відповідно до п. 82.4. ст. 82 Податкового кодексу України проведення документальної планової та позапланової перевірки платника податків, крім платника податків - суб`єкта малого підприємництва, може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.
Проте матеріали справи не містять документів, які б свідчили про вчинення передбачених кодексом дій для встановлення адреси боржника, належного та завчасного надіслання на його адресу наказу про проведення перевірки та проведення самої перевірки. 
При цьому колегія звертає увагу, що як вже було зазначено право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. 
Проте з тексту Акту №465/04-36-07-19/40418492 від 09.06.2022 вбачається, зо представники ГУ ДПС у Дніпропетровській області з`явилися 09.06.2022 за адресою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія  по обслуговуванню житлового фонду» з метою вручення наказу на перевірку №138-п від 03.06.2022, пред`явлення направлення на перевірку від 06.06.2022 №1602, №1603, №1604 та проведення перевірки.  
Отже податковим органом не надано доказів вчинення всіх передбачених законодавством  дій щодо завчасного повідомлення боржника про проведення документальної позапланової перевірки контролюючим органом та  проведення такої перевірки, що підтверджується матеріалами справи.
До поданого до суду клопотання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській  області додано копію листа від 09.06.2022, який 16.06.2021 був направлений на адресу керівника боржника  та розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Зубко А.М., в яких податковий орган просив надати документи фінансово-господарської діяльності для проведення позапланової документальної перевірки за період з 04.04.2017 по теперішній час.
Проте згідно з умовами п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, виникає після початку самої перевірки.
Окрім того на час прийняття податковим органом наказу від 03.06.2022 №138-п тривала судова процедура розпорядженням майном, що була введена на підставі ухвали суду від 19.07.2021, арбітражний керуючий Зубко А.М. виконував повноваження розпорядника майна, і відповідно до повноважень КУзПБ (п. 10 ст. 44) розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства з введення процедури розпорядження майном, розпорядник майна зобов`язаний: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів; виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Таким чином розпорядник майна здійснює лише функції нагляду за дотриманням посадовими особами боржника вимог діючого законодавства України та не має можливості надати податковому органу будь - яких документів фінансово господарської діяльності та бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Отже суд може зобов`язати надати саме докази вчинення певних дій, а не  зобов`язувати осіб вчиняти дії.
Таким чином, дослідивши докази, надані податковим органом на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, в контексті ст. 74 ГПК України, колегія суддів встановила, що приписи законодавства не передбачають можливості  зобов`язання  судом розпорядника майна та посадових осіб надавати податковим органам документи щодо діяльності підприємства боржника.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання податкової інспекції.
Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі,  колегія зазначає, що перелічені доводи скаржника не містять жодних посилань на норми матеріального чи процесуального права, які судом першої інстанції було порушено, та які встановлено в ст.277 Господарського процесуального кодексу України як необхідної передумови  для скасування оскаржуваної ухвали.
Колегія звертає увагу, що законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, на якій виникає необхідність проведення  перевірки, а тому  скаржник не позбавлений права на будь-якій стадії провести позапланову перевірку,  вчинивши всі необхідні дії визначені  податковим кодексом для реалізації свого права на проведення такої перевірки. 
При цьому у разі ухилення боржника від проведення  позапланової перевірки, законодавством передбачені заходи впливу, зокрема адміністративна відповідальність.  
Відповідно до частин третьої-четвертої   статті 13 ГПК України   кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до   статті 73 ГПК України   доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі   статтею 77 вказаного кодексу   обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).
Відповідно до   статті 86 ГПК України   суд оцінює докази   за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.   Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.   Суд надає оцінку як зібраним у справі   доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.  
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.
В силу приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Відповідно до   статті 129 Господарського процесуального кодексу України   судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст.  275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 у справі № 904/6136/21 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 07.07.2022 у справі № 904/6136/21 залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 03.11.2022

Головуючий суддя                                                  В.Ф. Мороз

Суддя                                                            Л.А.Коваль

Суддя                                                            А.Є.Чередко