УХВАЛА

19 грудня 2022 року 
м. Київ
 
справа №686/4113/22
провадження №51-3945ск22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої            ОСОБА_1 , 
суддів:                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 25 серпня 2022 року,
 
встановила:
Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаного судового рішення та зміну призначеного судом покарання. Також просив зупинити виконання вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 25 серпня 2022 року.
15 грудня 2022 року до Суду надійшло клопотання засудженого, в якому він просить поновити строк касаційного оскарження вищезазначеного судового рішення. На обґрунтування причин поважності пропуску строку касаційного оскарження зазначив те, що перебував на окупованій території та доглядав за хворою сестрою, після чого в жовтні сам потрапив до лікарні та не мав можливості покинути вказану територію, оскільки жодних документів для виїзду в нього не було.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, дійшов висновку про те, що у поновленні строку касаційного оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу повернути з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Останнім днем оскарження вказаного судового рішення є 26 листопада 
2022 року.
Проте, засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою лише 08 грудня 2022 року (згідно штампу та роздруківки форми пошуку УКРПОШТА), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію. 
Висловлюючи в касаційній скарзі прохання про поновлення цього строку, засуджений не надав Суду належних доказів на підтвердження поважності причини, що перешкодила йому оскаржити судові рішення протягом передбаченого законом процесуального строку.
Сама по собі наявність перелічених у клопотанні причин не є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку за відсутності підтвердження належними доказами причини пропуску даного строку.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається.
Що стосується прохання засудженого про зупинення виконання судових рішень до закінчення розгляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів зазначає, що згідно з до вимогами п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України, суддя-доповідач вирішує таке клопотання тільки після відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За таких обставин, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів
постановила:
відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 25 серпня 2022 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 25 серпня 2022 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3