ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16166/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 листопада 2022 року                                                                                    м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
           головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
           суддів:	 	Парінова А. Б., Ключковича В. Ю.	
           за участю секретаря:	 	Рожок В. В. 	

позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 01.08.2022) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 адміністративний позов задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 73 % до 70 % сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 73 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Надалі, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява від позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій позивач просить суд:
- встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року у справі № 640/16166/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;
- зобов`язати відповідача надати документальну інформацію: скільки грошових коштів поступило до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в 2021 -2022 роках для фінансування виплат заборгованості по пенсіях; скільки рішень судів Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виконало в 2021-2022 роках в частині виплати заборгованості по пенсіях з переліком вказаних рішень;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати протягом 10 днів звіт до Окружного адміністративного суду міста Києва про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року у справі № 640/16166/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в частині виплати заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2021 року в сумі 26 503,04 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення залишено без задоволення. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу якою накласти на керівника відповідача штраф в порядку передбаченому статтею 382 КАС України, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідачем у справі свідомо не виконується рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року мотивуючи це відсутністю нормативного регулювання. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, у відповідності до приписів частини другої статті 309 КАС України судом постановлено ухвалу про продовження апеляційного розгляду даної справи.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Нормативні приписи, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. "ґ" п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно яких у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Згідно частини 4 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, аналіз вказаної норми дає чіткий алгоритм дій, зокрема встановлено, що суд який вирішує спір по суті вправі встановити судовий контроль за виконанням такого рішення та зобов`язати відповідача подати до суду, у встановлені строки, звіт про виконання рішення суду, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звертаючись до суду з заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, просить суд встановити судовий контроль за виконання рішення в частині судового рішення щодо виплати перерахованої позивачу на підставі рішення суду пенсії.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, з аналізу інформації наявної в автоматизованій системі виконавчого провадження за номером виконавчого провадження № 65999923, зокрема, з листа Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 27 серпня 2021 року № 2600-0904-5/136540 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судом встановлено, що фактично Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку, встановленому судовим рішенням у справі № 640/16166/20
Розмір пенсійної виплати з 01 травня 2021 року становив 10 076,56 грн.
Виплату заборгованості за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року у справі № 640/161668/20 за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2021 року в сумі 26 503,04 грн, буде здійснено в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року (надалі - Порядок № 649), визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 649 встановлено, що боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.
Згідно пунктом 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України, якою затверджено вказаний Порядок № 649, приписано, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.
Згідно пунктом 10 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Статтями 21, 23, 25, 30 Бюджетного кодексу України визначено, що державна установа (організація), яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, відповідає за своїми зобов`язаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на ці цілі для погашення певної заборгованості.
При цьому,  виплата пенсій може бути здійснена позивачу виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат відповідне територіальне управління не має. Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідного бюджетного асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 13 червня 2018 року у справі № 757/29541/14-а.
Крім того, Верховний Суд України в постановах у справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
З огляду на викладене, колегія судів погоджується з висновки=ми суду першої інстанції, що виплата нарахованих позивачу коштів, буде здійснена після виділення коштів із Державного бюджету України, що жодним чином не свідчить про те, що відповідач відмовляється виконувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року у справі № 640/16166/20, чи/або ухиляється від його виконання.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за рішенням суду та вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії залишити без задоволення. 
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	                   О. О. Беспалов	
Суддя 	                        В. Ю. Ключкович	
Суддя	               А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 21.11.22)