Справа № 344/7792/22 
Провадження № 33/4808/745/22 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня  2022 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,- 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496  гривень 20   копійок,-
                                                       в с т а н о в и в :
Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 23.06.2022 року о 01 год. 41 хв. в м. Івано-Франківську, по вул .Васильянок, 64,  керував транспортним засобом,
марки «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 з явними  ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці  та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
На вказану постанову суду 22.11.2022 року ОСОБА_1 , за межами строку на апеляційне оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу  в який просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі щодо нього за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як вважає, що він був пропущений з поважних підстав, а саме у зв`язку із перебуванням його у складі Збройних Сил України в районі бойових дій. Посилається на те, що ця обставина підтверджується довідкою військової частини, зазначає, що йому не було вручено копію постанови.
Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови, а не з дня отримання копії судового рішення. 
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.  Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також  якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.
Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.
Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).
Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує причини, якими обґрунтовується поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та приймає до уваги процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення. 
За змістом мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду  Івано-Франківської області від 29.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився  повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та мысце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
До матеріалів справи додано розписку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 204774, яка підписана особою, що притягається до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній знав про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді. (а.с.3)
В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своїх неявок в судові засідання не повідомляв та ним не подавались клопотання про відкладення розгляду справи. 
Копію постанови суду від 29.09.2022 року надіслано судом 30.09.2022 року, про що свідчить супровідний лист суду (а.с.22). 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що неналежне виконання судом першої інстанції своїх обов`язків щодо повідомлення про прийняте судове рішення не може бути достатньою правовою підставою для поновлення строку на оскарження постанови суду, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності також повинна в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 обґрунтовує поважність пропуску ним строку на апеляційне оскарженні постанови суду тим, що перебуває у складі Збройних Сил України в районі бойових дій.
Апеляційний суд вважає, що вищевказана причина пропуску строку на апеляційне оскарження є поважною і у разі доведення її реального існування строк на апеляційне оскарження повинен бути поновлений. 
Разом з тим, доводячи наявність вищевказаної причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на довідку військової частини від 04.05.2022 року, якою підтверджено його участь у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. 
Таким чином, вищевказану довідку видано ОСОБА_1 ще до вчинення ним адміністративного правопорушення 23.06.2022 року і вказана довідка не підтверджує  перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України на час ухвалення судового рішення та протягом строку, встановленого законом на оскарження постанови суду. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 або його захисник адвокат Дубіцька І.В. інформували суду про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності мобілізована та проходить службу у Збройних Силах України, хоча відповідно до національного законодавства проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період є належною правовою підставою для прийняття рішення судом про зупинення судового провадження до звільнення з військової служби.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд неодноразово зазначав, що поновлення процесуального строку без наявних на то правових підстав порушує принцип юридичної визначеності. 
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на причину, яка дійсно є поважною для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, не доводить наявність реального існування вищевказаної причини. 
Крім того, вищевказані доводи ОСОБА_1 носять суперечливий характер, оскільки стверджуючи, що на даний час він перебуває у складі Збройних Сил України в районі бойових дій і саме ця обставина не дозволила йому своєчасно оскаржити судове рішення у встановлений законом строк, останній не зазначає яким чином наявність вказаної обставини не завадила йому звернутися з апеляційної скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження зараз. 
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не доведено наявність причини, на яку він посилається в обґрунтування пропуску ним строку на апеляційне оскарження та не підтверджено проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки апелянта після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судового рішення, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.
Повернення апеляційної скарги, не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду та вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яким довести реальне існування  обставин на які він посилається як на поважну причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                                         п о с т а н о в и в :
Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського  суду Івано-Франківської області від 29  вересня  2022 року.
Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                     О.П. Васильєв