СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року                                      м. Харків                        Справа № 917/386/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя  Здоровко Л.М.
без виклику учасників справи 
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава   (вх. №902 П/2)
на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.07.2022  у справі №917/386/22 (суддя Тимощенко О.М., повний текст рішення складено 21.07.2022) 
за позовом Фізичної особи - підприємця Суховерхова Юрія Анатолійовича,  м. Полтава 
до Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава 
про  стягнення 107 732,63 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року фізична особа-підприємець Суховерхов Юрій Анатолійович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до  Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради  про стягнення 107 732,63 грн заборгованості з оплати виконаних проектних робіт за договором №10/1 на розробку проектної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт внутрішньоквартальних проїзних доріг  житлового будинку за адресою Соборний майдан №15 у місті Полтава" від 27.03.2020.  
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати переданої за актом здачі-приймання виконаних робіт проектної документації №10/1 від 06.07.2021.
Також позивач просив стягнути на свою користь 2 481,00 грн витрат на сплату судового збору та 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.07.2022 у справі №917/386/22  позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Суховерхова Ю.А. 107 732,63 грн основного боргу,   2481,00 грн     відшкодування витрат з оплати судового збору,   3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що 06.07.2021 між сторонами складено двосторонній акт здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт №10/1 за договором №10/1 від 27.03.2020. Даний акт підписано та засвідчено печаткою зі сторони замовника (відповідача) без заперечень та зауважень. З акту вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв проектну документацію, виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником. Разом з цим, жодних доказів оплати наданих послуг на суму 107    732,63 грн відповідачем не надано та матеріали справи таких доказів не містять. 
Суд також дійшов висновку, що надані позивачем  докази підтверджують надання адвокатом Сучковою Ю.О. послуг з правової допомоги,  у зв`язку з чим, встановив наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 21.07.2022  у справі №917/386/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у відповідача відсутній оригінал акту, на який посилається позивач та відсутня проектно-кошторисна документація. Як стверджує апелянт, зазначений факт підтверджується результатами проведеної інвентаризації у 2021 році. Позивачем не надано доказів направлення жодного звернення (листа) до Управління у 2021 році щодо передачі акту.
Як вважає апелянт, копія акту не є первинним документом  бухгалтерського обліку, а за відсутності оригіналу акту, відповідач не може провести розрахунки з позивачем. Отже, підстави для здійснення розрахунків відсутні. 
Також, на думку апелянта, неможливо ідентифікувати достовірність підпису, що міститься на копії акту із підписом колишнього начальника управління Сінельнікова С.В., за умови відсутності у відповідача проектно-кошторисної документації.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування у позивача самої проектно-кошторисної документації, звіту вишукувальних та додаткових робіт, які, як вважає скаржник, є підставою для здійснення розрахунків за договором.
Також апелянт вважає, що суд першої інстанції у розгляді справи не застосував норми Бюджетного кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що призвело до прийняття неправильного рішення.  
Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано обмежив доступ відповідачу до правосуддя та не провів розгляд справи в загальному провадженні із викликом сторін, про що зазначалось відповідачем у відзиві на позовну заяву. Апелянт вважає, що у судове засідання необхідно було викликати та отримати пояснення колишнього головного бухгалтера Ю. Рижій, яка обіймала посаду головного бухгалтера та була відповідальною за достовірність і правильність відображення в бухгалтерському обліку фінансово-господарських операцій. Також зазначає, що інвентаризаційною комісією Управління в акті інвентаризації у 2021 році відображено відсутність вказаних актів в Управлінні, що підтверджено публічною інформацією реєстрації вхідної кореспонденції Управління. 
Також апелянт вважає, що підписавши  додаткову  угоду  №2 від 13.09.2021, сторони дійшли згоди продовжити термін виконання умов договору до 31.12.2021, про що також складено календарний графік виконання робіт, що є додатком №1 до договору. Тому апелянт вважає, що звернення позивача до суду є передчасним, права позивача на час звернення до суду з позовом не були порушені. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 поновлено Управлінню житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження       рішення Господарського суду Полтавської області від 21.07.2022 у справі №917/386/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.07.2022 у справі №917/386/22.  Встановлено позивачу десятиденний строк з дня  отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на апеляційну скаргу з       доказами       надсилання її копії скаржнику. Ухвалено здійснити розгляд справи №917/386/22 в порядку спрощеного провадження. 
У наданому відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає,  що зі змісту самої апеляційної скарги вбачається, що на час підписання акту посадова особа відповідача була уповноважена  на його підписання, тому відповідач уникає зазначати  точну дату звільнення Сінельникова С.В,. Також вважає, що відсутність у відповідача оригіналів проектно-кошторисної документації та акту свідчить лише про неналежну організацію роботи Управління та його посадових осіб. Стверджує, що відповідач жодного разу не звертався до ФОП Суховерхова Ю.А. з вимогою надання копій документів. Акт ревізії Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби Полтавської області від 21.12.2021 за №201617/-22/29 фіксує факт здійснення господарської операції та виконання своїх зобов`язань позивачем в повному обсязі. Вважає безпідставним посилання відповідача на відмову суду в задоволенні клопотання про витребування саме проектно-кошторисної документації, яка, на думку відповідача, є підставою для здійснення розрахунків за договором, оскільки згідно п. 2.3. договору, замовник перераховує кошти підряднику на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт та рахунків, а не на підставі проектно-кошторисної документації. 
Як зазначає позивач, 23.12.2021 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про оплату виконаної роботи по договору №10/1 від  27.03.2020 року і тому відповідач, будучи обізнаним про наявність заборгованості та вважаючи її безпідставною та невиконаною,  мав всі можливості направити додаткову угоду про розірвання договору  №10/1 від 27.03.2020. Але жодних дій щодо припинення, на думку відповідача не виконаного договору, не здійснено. Маючи сумніви щодо автентичності підпису та печатки на акті виконаних робіт, відповідач не реалізував своє процесуальне право щодо заявлення клопотання про проведення експертизи. Також зазначає, що продовження строку дії договору до 31.12.2021 не виключає право позивача на дострокове виконання своїх зобов`язань.   
Враховуючи вищевикладене, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду від 21.07.2022  залишити без змін.
Одночасно у відзиві на апеляційну скаргу ФОП Суховерхов Ю.А. заявляє про понесені витрати на правничу допомогу у зв`язку із апеляційним розглядом справи в сумі 2500,00 грн  та просить їх додатково стягнути за рахунок відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
В силу статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 ГПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. 
Як свідчать матеріали та встановлено судом першої інстанції, між Фізичною особою-підприємцем Суховерховим Юрієим Анатолійовичем (далі підрядник) та Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (далі замовник) укладено договір №10/1 від 27.03.2020 на розробку проектної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт внутрішньоквартальних проїзних доріг  житлового будинку за адресою Соборний майдан №15 у місті Полтава"(а. с. 8-13).
Додатковою угодою №1 від 24.12.2020 та додатковою угодою №2 від 13.09.2021 сторонами були внесені зміни та доповнення до договору (а. с. 17-18, 23).
Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до діючих державно-будівельних норм та державних стандартів України, законодавчих та нормативно-правових актів розробити проектну документацію на об`єкт: "Капітальний ремонт внутрішньоквартальних проїзних доріг  житлового будинку за адресою Соборний майдан №15 у місті Полтава", відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно з п. 2.1. договору загальна ціна договору згідно зведеного кошторису та договірної ціни складає: 115 580,00 грн, у тому числі єдиний податок 5 779,00 грн. 
У п. 2.2 договору вказано, що договірна ціна може бути уточнена.
Згідно з 2.3. договору за розробку проектної документації замовник перерахує кошти підряднику на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації, рахунку (-ів).
Згідно з п. 2.4. договору розрахунки проводяться у безготівковій формі із застосування платіжного доручення.
Згідно з п. 2.7. договору вартість проектних робіт уточняється виходячи з вартості будівництва за підсумком глав 1-9, графа 4 зведеного кошторисного розрахунку в складі проектної документації, яка є предметом цього договору та такі зміни оформлюються Додатковою угодою, в такому випадку коефіцієнт  договірної ціни не може бути змінений в сторону збільшення/зменшення та проводиться у відповідність до коефіцієнта договірної ціни передбачені цим договором. 
Згідно з п. 2.9. договору замовник сплачує підрядникові за виконані роботи по мірі фінансування з бюджету. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, що передбачається згідно з ч. 1. ст. 23 Бюджетного кодексу України. Після фактичного затвердження кошторису чи внесення змін до нього суму бюджетних зобов`язань за Договором може бути скориговано. Зобов`язання Замовника, за цим Договором виникають у разі наявності та виключно в межах затверджених бюджетних, призначень, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів, а оплата здійснюється в межах виділених бюджетних асигнувань та фактичного надходження бюджетних коштів.
Підпунктом 3.3.3. пункту 3.3. договору передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи.
Згідно з  пунктом 4.1. договору, по завершенню робіт з розробки проектної документації підрядник передає замовнику проектну документацію та акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної   продукції, рахунок.
Підпунктом 3.4.1. пункту 3.4. договору сторони погодили, що замовник має право відмовитися від прийняття закінчених робіт (об`єкта будівництва) у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх (його) використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та цьому договорі, і не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
Згідно з п. 4.2 договору проектна документація видається замовнику у чотирьох паперових примірниках.
За умовами п. 4.3 договору, роботи (їх етапи) вважаються  виконаними підрядником та прийнятими замовником з моменту підписання замовником відповідного акту здачі-приймання робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання виконаних робіт.
В п. 4.4 договору вказано, що замовник на протязі 10-ти днів з дня отримання проектної документації, при відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.
Згідно з п. 5.2 договору строк закінчення робіт 30.12.2020. 
У  п.5.3 договору сторони узгодили, що термін закінчення робіт може бути перенесений за згодою сторін.
Згідно з п. 12.1 договору строк дії договору по 30.12.2020, а у частині розрахунків- до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань.
Додатковою угодою № 1 від 24.12.2020 сторони внесли зміни у п. 2.1. п. 5.2., п. 12.1 договору та визначили  договірну вартість робіт у сумі 208 695,79 грн, у тому числі ЄП 5%:  10 434,79 грн. Сума фінансування у 2020 році  0,00 грн, сума фінансування у 2021 році 208 695,79 грн; встановили термін закінчення робіт 08.10.2021; продовжили строк дії договору до 08.10.2021, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань; а також виклали у новій редакції додатки № 1, № 2, № 3 та № 4 до договору (а.с.19-22).
Також позивач та відповідач підписали кошторис № 2 (форма № 2-П) на проекті роботи загальною вартістю 208 695,79 грн. (а.с. 20).
Додатковою угодою № 2 від 13.09.2021 сторони внесли зміни в п. 5.2., п. 12.1 договору, зокрема, узгодили строк закінчення робіт 31.12.2021 та строк дії договору до 31.12.2021,  а також виклали у новій редакції додаток "Календарний графік виконання робіт" (а.с.23).
Остаточно  сторони підписали кошторис №2 (форма №2-П) на проектні роботи загальною вартістю 107 732,63 грн (а. с. 27).
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту виконання робіт та прийняття їх відповідачем, позивачем до позовної заяви надано підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт № 10/1 від 06.07.2021. 
У вказаному акті зазначено, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником. Сторони претензій одна до одної не мають. Загальна вартість складає 107 732,63 грн, у тому числі єдиний податок  5% -  5 386,63 грн. Отримано авансовий платіж - 0 (а.с. 26).
23.12.2021 позивач направив відповідачу супровідний лист № 167-8 із вимогою оплати виконаної роботи, до якої додав копію договору № 10/1 від 27.03.2020, копію акту здачі-приймання виконаних робіт № 10/1 від 06.07.2021 та примірник рахунку - фактури №10/1, що підтверджується описом вкладення у лист-експрес від 23.12.2021 (а. с. 28, 29).
 Відповідач на вимогу жодним чином не відреагував, кошти не сплатив, у зв`язку з чим, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради 107 732,63 грн заборгованості з оплати виконаних проектних робіт за договором №10/1  від 27.03.2020. 
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Статтею  11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання на   лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно   сті конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Аналогічні положення містяться і в ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Укладений сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором підряду на проектні та пошукові роботи.
Відповідно до статті 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.       До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Обов`язок підрядника передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт передбачений пунктом 3 частини 1 статті 890 ЦК України.
Відповідно до частини 4 статті 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
У спірних правовідносинах сторонами у справі відповідно до умов укладеного договору складено та підписано акт №10/1 від 06.07.2021 
Згідно з пунктом 4.3. договору, роботи (їх етапи) вважаються  виконаними підрядником та прийнятими замовником з моменту підписання замовником відповідного акту здачі-приймання робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання виконаних робіт.
Пунктом 4.4. договору сторони погодили, що замовник на протязі 10 днів з дня отримання проектної документації, при відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи. 
В матеріалах справи міститься акт №10/1 від 06.07.2021 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт, з якого вбачається, що представник підрядника ФОП Суховерхов Ю.А. та представник замовника - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі начальника управління Сінельника С.В. склали цей акт про те, що виконані роботи відповідають умовам договору,  в належному порядку оформлені та прийняті замовником (відповідачем). Сторони претензій одна до одної не мають.
Акт підписаний представниками сторін, підписи скріплені печатками підрядника та замовника.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначав, що у нього відсутня виконана та передана позивачем проектно-кошторисна документація, а також оригінал акту №10/1  від 06.07.2012, що підтверджується результатами проведеної інвентаризації. Доводи про відсутність у відповідача  оригіналу акту, на який посилається позивач та проектно-кошторисної документації, яка передавалась підрядником на виконання умов договору також викладено відповідачем в апеляційній скарзі. Як стверджує апелянт, зазначений факт підтверджується результатами проведеної інвентаризації у 2021 році, а позивачем не надано доказів направлення жодного звернення (листа) до Управління у 2021 році щодо передачі акту.
Колегія суддів зазначає, що стаття 837 ЦК України  визначає предметом договору підряду    роботу та    її матеріалізований віддільний від виконавця     уречевлений результат (полягає у виникненні речей, їх зміні (в тому числі зміни їх фізичних та/або функціональних    характеристик) припиненні існування речей, зміни їх розташування у просторі), який і є ознакою, яка дозволяє кваліфікувати діяльність виконавця саме як роботу.
   Предметом договору №10/1 на розробку проектної документації від 27.03.2020 є виконання позивачем як підрядником робіт з розробки проектної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт внутрішньоквартальних проїзних доріг  житлового будинку за адресою Соборний майдан №15 у місті Полтава". Відповідно до пункт 4.3. договору, підписання замовником відповідного акту здачі-приймання робіт підтверджує виконання підрядником та прийняття  замовником таких робіт. При цьому, виходячи із договірних правовідносин сторін та загальних вимог законодавства, що регулюють правовідносини підряду на проведення проектних та пошукових робіт, акт здачі-приймання, підписаний сторонами без зауважень,  є документом,  який підтверджує належне виконання підрядником свого обов`язку з передання предмету договору підряду, який складають відповідні роботи та їх матеріалізований результат, в даному випадку - проектна документація. Отже, підписанням вказаного акту від 06.07.2021, відповідач як замовник підтвердив належне виконання позивачем своїх обов`язків з складання проектно-кошторисної документації та її передання замовнику, а відсутність оригіналів вказаної документації у відповідача не є обставиною, яка спростовує вказаний факт належного виконання позивачем свого обов`язку та відповідно зустрічного зобов`язання з проведення оплати відповідачем. В даному випадку для виникнення обов`язку з оплати результату робіт за договором підряду юридичне значення має факт прийняття такого результату, який, як зазначено вище, підтверджується підписаним сторонами актом №10/1 від 06.07.2021. В той час як обставини щодо відсутності у відповідача оригіналу акту та проектно-кошторисної документації, про що зазначає відповідач, не має юридичного значення для вказаного обов`язку з оплати виконаних робіт. При цьому, з огляду на вищенаведені положення законодавства, відповідний акт підтверджує прийняття не лише самих робіт, а їх результат. Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача проектно-кошторисної документації та акту на підтвердження  виконання позивачем робіт за договором №10/1 на розробку проектної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт внутрішньоквартальних проїзних доріг  житлового будинку за адресою Соборний майдан №15 у місті Полтава" від 27.03.2020 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують існування між сторонами договірних господарських зобов`язань та прийняття належного виконання підрядника замовником  як заключної стадії  підрядних правовідносин шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 06.07.2021. 
Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо неможливості ідентифікувати достовірність підпису, що міститься на копії акту із підписом колишнього начальника управління Сінельнікова С.В. за умови відсутності проектно-кошторисної документації. 
По-перше, у матеріалах справи наявний акт №10/1 від 06.07.2021 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт і відповідач, маючи відповідні процесуальні права, жодним чином не ініціював питання приналежності підпису на акті колишньому начальнику управління Сінельнікову С.В., із клопотанням про призначення у справі судової експертизи до суду не звертався. 
По - друге, матеріалами справи, а саме, наданим позивачем актом №10/1 від 06.07.2021, підтверджується прийняття відповідачем проектної документації на виконання умов договору. Доказів відмови від підписання вказаного акту, або ж його підписання із зауваженнями, відповідачем суду не надано. 
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач з моменту підписання акту №10/1 від 06.07.2021  здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором  №10/1 від 27.03.2020 та до дати звернення підрядника з позовом звертався до останнього з вимогою надати дублікат чи оригінал акту  від 06.07.2021 №10/1 та проектно-кошторисної документації.
Твердження скаржника, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів поданих документів, колегія суддів вважає такими, що спростовується матеріалами справи, оскільки ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.05.2022  клопотання відповідача про витребування у позивача доказів, а саме оригіналів документів, які подані до позовної заяви,  задоволено та витребувано у ФОП Суховерхова Ю.А. оригінали документів, які подані до позовної заяви. 
На виконання вимог даної ухвали суду позивачем  додано до матеріалів справи, зокрема оригінал акту від 06.07.2021 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №10/1 від 27.03.2020,  що міститься в матеріалах справи, аркуш справи 89.
Відмову суду першої інстанції в задоволенні клопотання відповідача про витребування оригіналів документів, що підтверджують факт складання проектно - кошторисної документації за договором та проведення вишукувальних робіт у повному обсязі разом із доказами про вручення такої документації відповідачу (з відповідними вхідними штампами або підписами уповноважених посадових осіб) станом на 06.07.2021, або оригіналів документів, що підтверджують факт складання згідно закону проектно - кошторисної документації за договором, колегія суддів вважає обґрунтованою, оскільки, по-перше, факт наявності у підрядника проектно-кошторисної документації не підтверджує та не спростовує обставин передання такої документації замовнику. По-друге, документом, який підтверджує факт передачі замовнику розробленої підрядником проектної документації відповідно до умов укладеного між ними договору (п. 4.3), який містить дату, підписи та печатки сторін договору, є саме акт здачі-приймання виконаних робіт, оригінал якого долучений до матеріалів справи.
Колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах саме акт виконаних робіт є підставою для здійснення відповідачем розрахунку з позивачем, оскільки є документом, що підтверджує останню стадію виконання договірних зобов`язань між господарюючими суб`єктами на підставі укладеного договору та є документом, яким замовник підтверджує прийняття виконаних підрядником робіт. Тому, в силу вимог договору такий документ є підставою для здійснення розрахунків за отримані послуги. Підписавши акт, сторони тим самим підтвердили  належне виконання підрядником умов договору, предметом якого є роботи та їх результат. Наявний в матеріалах справи оригінал акту №10/1 від 06.07.2021, підписаний представником відповідача як замовником за договором без жодних зауважень та заперечень, відтак, позивачем доведено наявність підстави для задоволення позовних вимог.   
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Такий правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.
Судова колегія наголошує, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відтак, самі по собі посилання апелянта на відсутність у нього проектної документації за наявності у матеріалах справи належним чином складеного та підписаного акту №10/1 від 06.07.2021, не свідчить про наявність підстав для невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині здійснення розрахунків. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що  договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Як встановлено судом, згідно умов пункту 2.3. договору, за розробку проектної документації Замовник перераховує кошти Підряднику на підставі акту здачі-приймання виконаний робіт, рахунків. 
Підпунктом 3.3.3. пункту 3.3. договору передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи.
Позивач виконав замовлені роботи, розробив обумовлений проект на капітальний ремонт об`єкту та результати передав замовнику, а замовник 06.07.2021 прийняв роботу, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт та не спростовано відповідачем. Акт приймання замовник підписав без претензій та зауважень.
Відповідач жодними належними доказами не підтвердив невиконання позивачем робіт на заявлену до стягнення суму основної заборгованості, отже, в силу договірних зобов`язань сторін, наявні підстави для здійснення відповідачем розрахунків за виконані підрядником роботи. 
Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що незастосування судом першої інстанції законодавчих норм Бюджетного кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" призвело до прийняття неправильного рішення, оскільки спірним правовідносинам місцевим господарським судом вірно та обґрунтовано надано правову кваліфікацію. У даному випадку підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України і апелянт не наводить суду незастосування якої саме конкретної норми  Бюджетного кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" призвело до прийняття неправильного рішення.
Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано обмежив доступ відповідачу до правосуддя та не провів розгляд справи в загальному провадженні із викликом сторін. Апелянт вважає, що у судове засідання необхідно було викликати та отримати пояснення колишнього головного бухгалтера Ю. Рижій, яка була відповідальною особою за відображення в бухгалтерському обліку фінансово-господарських операцій, та неодноразово повідомляла про факт відсутності в Управлінні проектно-кошторисної документації.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 77 ГПК України ("Допустимість доказів"), обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У матеріалах справи наявний акт виконаних робіт №10/1 від 06.07.2021, складений сторонами відповідно до умов договору. Відповідно, самі по собі пояснення посадової особи відповідача щодо відсутності в Управлінні проектно-кошторисної документації об`єктивно не спростовують підписання сторонами акту №10/1 від 06.07.2021. 
Поряд з цим, відповідач не був позбавлений права та можливості надати відповідні пояснення в письмовому вигляді і без участі в судовому засіданні.
Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В даному випадку справа  є малозначною з огляду на ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та незначної складності, з огляду на незначний обсяг доказів, які потребують дослідженню.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно розглянуто справу в спрощеному порядку і апеляційним господарським судом не встановлено порушення прав апелянта. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованого рішення суду першої інстанції. 
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування  рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, судом також стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. 
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Згідно з п. 1 ч.  3 ст.  123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зазначив, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Так, в позовній заяві ФОП Суховерховим Ю.А. було повідомлено, що орієнтовний розрахунок судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із поданням позову, складає 3500,00 грн, які позивач просив стягнути з відповідача. 
Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги №10/1/С-15 від 21.02.2022, наданий позивачем до позовної заяви,  його предметом є надання адвокатом Сучковою Ю.О. усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту ФОП Суховерхову Ю.А., а саме, опрацювання документів на предмет можливості підготовки, складання та подання позову до Господарського суду Полтавської області про стягнення заборгованості з Управління ЖКГ ВК Полтавської області.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що клієнт зобов`язується прийняти та оплатити юридичні послуги (правову допомогу), визначені у п. 1.1 цього договору. Сторони домовились, що гонорар адвоката складає за надані юридичні послуги 3500,00 грн. 
Отже, сторонами у договорі було встановлено фіксований розмір гонорару в сумі  3500,00 грн.
На підтвердження надання ФОП Суховерхову Ю.А. правової допомоги до позовної заяви додано: акт наданих послуг  від 04.04.2022 №10/1/С-15 на загальну суму 3500,00 грн, квитанцію від 04.04.2022 №10/1/С-15   на суму 3500,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.01.2018.
Обсяг та зміст наданої адвокатом Сучковою Ю.О. послуг за договором про надання правової допомоги клієнту  підтверджується складеним та підписаним сторонами актом наданих послуг  від 04.04.2022 №10/1/С-15. Також вказаним актом підтверджена загальна вартість послуг  правничої допомоги в розмірі 3    500,00 грн. Згідно квитанції від 04.04.2022 №10/1/С-15 позивач сплатив адвокату  3    500,00 грн.
Отже, позивачем до суду першої інстанції були надані належні докази на підтвердження виконання наданих послуг з правничої допомоги у розмірі 3500,00 грн. 
Колегія суддів також враховує, що відповідачем в апеляційній скарзі не наводиться заперечень стосовно розміру вказаної суми.
Оскільки розмір заявлених адвокатських витрат є співмірним зі складністю даної справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, судова колегія вважає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 3 500,00грн.
Крім того, розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат, понесених ним у зв`язку з апеляційним розглядом справи, судова колегія зазначає наступне. 
За приписами частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частиною 5 статті 126 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За змістом пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Як вже зазначалось, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
На підтвердження понесених позивачем судових витрат в суді апеляційної інстанції надано наступні докази: копія додаткової угоди №1 від 21.09.2022 до договору про надання правової допомоги  від 21.02.2022, копія акту наданих послуг №см15ап від 24.10.2022 у справі №917/386/22, копія квитанції №13 від 24.10.2022 про сплату гонорару в розмірі            2 500,00 грн за апеляційне супроводження справи №917/386/22.  
Із даних доказів вбачається, що за додатковою угодою №1 від 21.09.2022 до договору про надання правової допомоги від 21.02.2022 року адвокат Сучкова Юлія Олександрівна зобов`язалася надавати правову допомогу клієнту (ФОП Суховерхову Ю.А.), а саме: опрацювання документів на предмет можливості підготовки, складання та подання позову до Господарського суду Полтавської області про стягнення заборгованості з Управління ЖКГ ВК Полтавської області та, в разі виникнення необхідності супроводження (представництва клієнта) порушеної справи в судах різних інстанцій.
Сторони домовились, що в разі супроводження (представництва клієнта) справи в суді апеляційної інстанції фіксований гонорар адвоката складає 2    500,00 грн.
Згідно акту наданих послуг, загальна вартість послуг згідно договору про надання правової допомоги від 21.02.2021 у справі №917/386/22 складає 2 500, 00 грн, які були сплачені позивачем відповідно до копії квитанції №13 від 24.10.2022 за апеляційне супроводження справи №917/386/22.  
Враховуючи обставини справи, характер спірних правовідносин, приймаючи до уваги, що спір у даній справі виник з вини відповідача, відповідач з клопотанням про зменшення розміру витрат до суду апеляційної інстанції не звертався, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з виконаними адвокатом роботами (послугами). Тому,  витрати позивача, понесені ним у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2    500, 00 грн підлягають стягненню з відповідача.
Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 21.07.2022 у справі №917/386/22      залишити без змін.
Стягнути з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, ідентифікаційний код 03365854 (вул. Стрітенська, 19, м. Полтава, 36020) на користь Фізичної особи - підприємця Суховерхова Юрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 500, 00 (дві тисячі п`ятсот) грн витрат, понесених на правову допомогу.
Господарському суду Полтавської області видати відповідний судовий наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено   19.12.2022 

Головуючий суддя                                                                     В.В. Лакіза

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко