ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/1477/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року в адміністративній справі № 280/1477/22 (суддя І інстанції – Прасов О.О.)
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 03.03.2021 № 0041141-2404-0827.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року позов задоволений.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при прийнятті рішень, з питань місцевих податків та зборів, у тому чисте податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки органам місцевого самоврядування слід керуватись правилами, встановленими Податковим кодексом. Позивач є власником нерухомого о майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа за відомостями, які містяться в ІС «Податковий блок» складає 83.44 кв. м. Площа об`єктів житлової нерухомості до 17.08.2020 складає 83.44 кв. м. та відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу є об`єктом оподаткування. Розрахунок податку до ППР № 0041141-2404-0827 від 03.03.2021 на суму 1107,07 грн (83.44-60)*47,22 грн = 1107.07 грн. Листом від 11.08.2021 № 5849/0/20-21 Державною регулятивною службою України встановлено, що рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 «Про встановлення податку на майно» (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме у підпункті 2.4.1 пункту 2.4 Положення) визнано таким що має ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства та суперечить принципам державної регуляторної політики, визначених статтею Закону № 1160. Виходячи з принципу пріоритетності норм ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) над нормами інших актів, зокрема й актів органів місцевого самоврядування, у разі їх суперечності, закріпленого в п. 5.2 ст. 5 цього Кодексу, до моменту внесення до рішення Запорізької міської ради відповідних змін, розмір пільг відповідно до житлової нерухомості, яка перебиває у власності фізичної особи платника податку та ставок податку, які застосовуються для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості власником якої є фінічка особа підприємець - повинна відповідати підпункту 266.4.1 пункту 266.4 та підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи. 
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . (а.с. 9)
У власності позивача з 2003 року перебуває квартира загальною площею 83,44 кв. метрів, а з 2013 року – 90,6 кв. метрів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 8)
Рішенням Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року № 5 з подальшими змінами затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», яке опубліковано шляхом розміщення на офіційному сайті міськради (далі – Положення).
Пунктом 2.4. Положення врегульовані питання застосування пільг зі сплати цього податку.
Так, відповідно до підпункту 2.4.1. п. 2.4 Положення база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості – на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості – на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
За правилами пп. 2.4.2 п. 2.4 Положення міська рада встановлює пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя з об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
В абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення (зокрема, з урахуванням змін внесених Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 5, від 26.02.2016 № 30, від 21.12.2016 № 49) зазначено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів.
03.03.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області сформоване податкове повідомлення-рішення № 0041141-2404-0827, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 1107,07 грн. (а.с. 18-19)
Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду доказів того, що наведені Рішення Запорізької міської ради щодо податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) не були чинними на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та зазначених у них податкових періодів. Податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 № 0041141-2404-0827 прийняте відповідачем всупереч приписів пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та своїх же офіційних роз`яснень. Податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 № 0041141-2404-0827 відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до ст. 10 Податкового кодексу (далі – ПК) України податок на майно належить до місцевих податків. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
За приписами п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
При цьому приписами п. 12.4 ст. 12 ПК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать, крім іншого:
12.4.1 встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;
12.4.2 визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу;
12.4.3. прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Пункт 12.5 ст. 12 ПК України передбачає, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врегульовано статтею 266 ПК.
Згідно з пп. 266.1.1 п. 266.1 та 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Пунктом 266.4 ст. 266 ПК України врегульовано питання встановлення та застосування пільг із сплати цього податку.
Так, відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи – платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості – на 60 кв. метрів;
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до пп. 266.3.1 та пп. 263.3.2 п. 266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.
При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що прийнятим Запорізькою міською радою Положенням фактично встановлено пільгу у вигляді нульової ставки податку для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів, а також, що рішення Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року № 5, яким затверджено Положення про податок на майно, а також рішення ради від 30 червня 2015 року № 5, від 26 лютого 2016 року № 30, від 25 серпня 2016 року № 50, від 21 грудня 2016 року № 49, від 26 квітня 2017 року № 51 та від 27 травня 2020 року № 49, якими до нього вносились зміни, судом протиправними та нечинними не визнавались.
З цього приводу колегія суддів зазначає таке.
За приписами п. 5.2 ст. 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
З огляду на вказане, враховуючи положення пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України, колегія суддів зазначає, що фактично приписами податкового кодексу чітко визначені права міських рад для надання пільг зі сплати податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів оподаткування житлової нерухомості для фізичних осіб, виключно виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Водночас, приписи ПК України не передбачають наявності повноважень органів місцевого самоврядування стосовно зміни бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості шляхом запровадження пільг, що фактично відбулось у цьому випадку.
У спірних правовідносинах рішенням міської ради, врахованим судом першої інстанції, фактично змінена визначена пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування, а не реалізовані повноваження щодо встановлення пільг певній категорії громадян з урахуванням їх майнового стану та рівня доходів.
Разом з тим, приписами ПК України, якими відповідно до п. 1.1 ст. 1 ПК України регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, не передбачено зменшення рішеннями органів місцевого самоврядування бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, визначених нормами пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266ПК України, які перебувають у власності фізичних осіб.
Таким чином, пільги щодо податку для об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, можуть бути встановлені за рішенням місцевої ради лише залежно від майнового стану та рівня їх доходів. Водночас база оподаткування (загальної площі) об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, рішенням органів місцевого самоврядування змінюватись не може і визначається положеннями ПК України.
З огляду на викладене, в даному випадку застосуванню підлягають приписи п. «а» пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, а не абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення про податок на майно, прийнятого радою, оскільки зміст останнього суперечить вимогам Податкового кодексу України.
Отже, база оподаткування для позивача підлягає зменшенню на 60 кв. метрів, а не 120, як помилково вважав суд першої інстанції.
Стосовно доводів позивача про несвоєчасне складення і направлення спірних податкових повідомлень-рішень апеляційний суд зазначає, що за правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року (справа № 820/1975/17) та від 24 квітня 2019 року (справа № 820/212/16), порушення строків прийняття податкового повідомлення-рішення не може саме по собі впливати на його законність. 
Щодо обчислення податку з площі квартири у 83,44 кв. метри (площа до 2013 року), а не з 90,6 кв. метрів (площа квартири після 2013 року), колегія суддів зазначає, що такими діями податкового органу права позивача жодним чином не порушуються, оскільки розмір податку в такому випадку є меншим.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Оскаржене податкове повідомлення-рішення є правомірними і скасуванню не підлягає.
За таких обставин з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Оскільки справа відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року в адміністративній справі № 280/1477/22 скасувати.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.    

Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко