ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12504/21
Провадження № 22-ц/4820/1537/22

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Цугель А. О.,
з участю позивача ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року (суддя Козак О. В., повне судове рішення складено 18 липня 2022 року) у справі за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про врегулювання розбіжностей по договору оренди землі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У травні 2021 року Хмельницька міська рада, звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що рішенням Хмельницької міської ради від 09.10.2019 № 70 з урахуванням змін, внесених рішенням від 11.12.2019 № 73, ОСОБА_1 була передана в оренду земельна ділянка площею 4917 кв. м за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 6810100000:10:001:0790 для обслуговування складу для зберігання обладнання з гаражами літ. «Б», складу-піднавісу для зберігання мін. матів літ «Г» терміном на 10 років. На виконання зазначеного рішення управління земельних ресурсів та земельної реформи підготувало та передало на підпис відповідачу примірник проекту договору оренди земельної ділянки з відповідними додатками. Тривалий час ОСОБА_1 договір не підписував. 21 квітня 2021 року до міської ради подано протокол розбіжностей до договору оренди землі та підписаний відповідачем примірник договору від 18.03.2021 № 112/01 з врахуванням протоколу розбіжностей. Хмельницька міська рада не погоджується з редакцією пунктів договору, зазначених ОСОБА_1 у протоколі розбіжностей.
У пункті 14 проекту договору щодо встановлення штрафних санкцій у разі невчасного внесення орендарем орендної плати, а саме сплати у 10-ти денний термін штрафу у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, відповідач пропонував змінити розмір штрафу на 10 відсотків річної орендної плати. Запропонований міською радою розмір штрафу 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором, у випадку невчасного внесення орендної плати передбачений Типовою формою договору оренди землі, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004. Згідно з частиною 4 статті 179 ГК України при укладенні господарських договорів на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.
Щодо пункту 44 проекту договору розділу «Інші умови передачі земельної ділянки (земельних ділянок) в оренду», він містить умови щодо участі орендаря у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Хмельницької міської територіальної громади відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 17.02.2021 № 268, яким затверджено Порядок участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Хмельницької міської територіальної громади. Умови щодо участі (сплати коштів) будуть застосовуватись лише у тому випадку, коли відповідач буде мати намір здійснити будівництво (реконструкцію) об`єктів на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 . 
Тому позивач просив врегулювати розбіжності по договору оренди землі № 112/01 площею 4917 кв. м за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 6810100000:10:001:0790 для обслуговування складу для зберігання обладнання з гаражами літ. «Б», складу-піднавісу для зберігання мін. матів літ «Г» терміном на 10 років між Хмельницькою міською радою в особі міського голови Симчишина О. С., який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку, та фізичною особою ОСОБА_1 з другого боку, виклавши пункти 14 і 44 цього договору у такій редакції:
«14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором; справляється пеня у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний день прострочення;
44. Інші умови передачі земельної ділянки (земельних ділянок) в оренду:
- не порушувати права власників та землекористувачів суміжних земельних ділянок, використовувати земельну ділянку згідно цільового призначення та виконання вимог чинного законодавства, надавати доступ відповідним службам до інженерних мереж;
- взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Хмельницької міської територіальної громади, передбаченої рішенням 4-ої сесії Хмельницької міської ради від 17.02.2021 № 68».
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року позов задоволено частково. Врегульовано розбіжності до пункту 14 та пункту 44 договору оренди землі № 112/01 площею 4917 кв. м за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 6810100000:10:001:0790 для обслуговування складу для зберігання обладнання з гаражами літ. «Б», складу-піднавісу для зберігання мін. матів літ. «Г» терміном на 10 років, між Хмельницькою міською радою в особі міського голови Симчишина Олександра Сергійовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку та фізичною особою ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 з другого боку. Вирішено вважати пункт 14 і пункт 44 цього договору укладеними в такій редакції:
«14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором; справляється пеня у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний день прострочення».
«44. Інші умови передачі земельної ділянки (земельних ділянок) в оренду:
- не порушувати права власників та землекористувачів суміжних земельних ділянок, використовувати земельну ділянку згідно цільового призначення та виконання вимог законодавства надавати доступ відповідним службам до інженерних мереж».
Визнано укладеним договір оренди землі № 112/01 площею 4917 кв. м за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 6810100000:10:001:0790 між Хмельницькою міською радою в особі міського голови Симчишина Олександра Сергійовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку, та ОСОБА_1 АДРЕСА_2 з другого боку. Пункт 14 цього договору визнано укладеним на умовах, визначених у пропозиції Хмельницької міської ради, а пункт 44 договору визнано укладеним на умовах, визначених ОСОБА_1 в протоколі розбіжностей від 21.04.2021.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Компенсовано Хмельницькій міській раді судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в апеляційній скарзі просить його скасувати у частині врегулювання розбіжностей у пункті 14 договору оренди землі № 112/01 та ухвалити нове рішення, яким пункт 14 договору викласти в такій редакції «у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 10 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором; справляється пеня у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний день прострочення». Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вважає, що пункт 14 договору оренди землі № 112/01 від 18.03.2021, викладений в протоколі розбіжностей від 21.04.2021, в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» та Типовій формі договору оренди землі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004. З посиланням на судову практику зазначає, що у разі визначення сторонами змісту договору на основі типового договору, вони можуть уточнити (конкретизувати) пункти укладеного договору, не виключаючи пункти, які передбачені типовим договором. Суд не врахував, що запропоновані позивачем штрафні санкції неспівмірні з можливою завданою шкодою у зв`язку з несвоєчасним внесенням орендної плати.
У відзиві Хмельницька міська рада просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.
У засіданні апеляційного суду відповідач і його представник апеляційну скаргу підтримали.
Представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав. 
Частиною четвертою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частин першої і другої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
За змістом частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Тобто у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин. 
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (частина перша статті 20 ГПК України).
Згідно з частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 ЦК України. 
За загальним правилом розмежування компетенції судів із розгляду земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб`єктного складу їх учасників.
Земельні та пов`язані із земельними правовідносинами майнові спори, зокрема про оренду землі, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).
Отже, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським. 
Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Частиною третьою статті 128 ГК України визначено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.
Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, виступає фізична особа сторона у відповідних правовідносинах як суб`єкт господарювання чи ні, та від визначення цих правовідносин як господарських.
Установлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 кадастровий номер 6810100000:10:001:0790 площею 4917 кв. м була передана відповідачу в оренду для обслуговування складу для зберігання обладнання з гаражами літ. «Б», складу-піднавісу для зберігання мін. матів літ «Г» терміном на 10 років. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. 
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Види економічної діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, надання в оренду будівельних машин і устаткування, складське господарство, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, передача електроенергії. 
Земельна ділянка використовується відповідачем для ведення господарської діяльності.
Спір щодо врегулювання розбіжностей за договором виник між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем при укладанні договору у господарській діяльності. Він пов`язаний із господарською діяльністю на земельній ділянці і цільове призначення цієї земельної ділянки також стосується господарської діяльності.
Колегія суддів вважає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. 
На підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Згідно з частиною 4 статті 377 ЦПК України позивачу необхідно роз`яснити право протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись статтями 374, 377, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року скасувати та провадження у справі за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про врегулювання розбіжностей по договору оренди землі закрити. 
Роз`яснити Хмельницькій міській раді право протягом 10 днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до Хмельницького апеляційного суду із заявою про направлення справи до Господарського суду Хмельницької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 16 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

І. В. П`єнта