УХВАЛА

30 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №  903/89/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло"

на рішення Господарського суду Волинської області
(суддя - Войціховський В.А.)
від 17.05.2022,

додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Юрчук М.І., судді - Крейбух О.Г., Тимошенко О.М.)
від 31.08.2022

у справі за позовом  Державного комунального підприємства "Луцьктепло" 
до відповідача Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 
про стягнення 105 044,72 грн

ВСТАНОВИВ:

1.          25 січня 2022 року Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни про стягнення (з врахуванням клопотання про зменшення позовних вимог) 105 044,72 грн заборгованості по оплаті послуг з постачання теплової енергії.

2.          Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у задоволенні позову відмовлено.

3.          Додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 стягнуто з Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на користь Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 20  000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4.          31.08.2022 Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою судові рішення суду першої інстанції залишив без змін. Задовольнив заяву відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 10 000,00 грн.

5.          Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б вказували на підставність здійснення нарахувань оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять у приміщенні відповідача, не надав акту про відмову відповідача від підписання договору, з огляду на що позивач, здійснюючи такі нарахування, діяв неправомірно, не маючи на те жодних правових підстав. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (у спірні періоди Правила були чинними), підстави і порядок оплати споживачами послуг з централізованого опалення транзитних трубопроводів взагалі не передбачений. Методика нарахування плати за користування ізольованими транзитними трубопроводами теж відсутня.

6.          22.09.2022 позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Відмовити відповідачу у стягненні з позивача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій. Також скаржник заявив клопотання про поновлення строку та про зупинення постанови суду апеляційної інстанції в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

7.          Перевіривши форму і зміст касаційної скарги,  Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

8.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

9.          Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

10.          Згідно з частинами п`ятою та сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

11.          Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2  481,00 грн.

12.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

13.          Предметом позову у цій справі є стягнення 105 044,72 грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2  481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн), тому у розумінні статті 12 ГПК України справа є малозначною.

14.          Також відповідно до статті 244 ГПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав.

15.          Зазначений висновок щодо можливості відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткову постанову до судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (додаткову постанову суду апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат у малозначній справі) викладений  у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд  від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20.

16.          Касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в" і "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та є підставою касаційного оскарження судових рішень у справах такої категорії.

17.          Таким чином, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 105 044,72 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18.          При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

19.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20.          Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного комунального підприємства "Луцьктепло" згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

21.          У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 903/89/22 за касаційною скаргою Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022, додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2022.

2.          Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                          І. Кондратова

Судді                                                                                                      Г. Вронська
                                                                       
                                                                                                              Н. Губенко