Справа № 127/8473/22 
Провадження № 33/801/745/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
04 жовтня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника – адвоката Тишківського Сергія Леонідовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року про притягнення 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, 
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 496,20 грн. 
Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 , через свого захисника адвоката Тишківського С.Л., подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що у діях інспектора поліції Рапинець К., якою складено протокол про адміністративне правопорушення наявні ознаки провокації до вчинення ним правопорушення, що полягали у виконанні її вимог на здійснення маневру паркування автомобіля. 
Крім того, апелянт вважає, що відповідно ч. 3 ст. 266 КпАП України та п. 6 Порядку направлення водіїв для проведення огляду з метою встановлення стану сп`яніння, він мав право відмовитись від проходження такого огляду на місці. Протиправною та адміністративно карною за ч. 1 ст. 130 КпАП України є, на думку апелянта, лише відмова водія від проходження освідування у закладах здоров`я.
Вказує на те, що направлення на огляд щодо стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я складно інспектором поліції в період часу з 13 год 06 хв 45 сек. по 13 год 11 хв 57 сек., тобто вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом, на якому також видно, що вказане направлення було сфальсифікованим.
Вважає, що протокол складено в порушення вимог ч. 2 статті 266 КпАП України, оскільки не було залучено свідків, що є обов`язковим, на його думку, під час фіксування відмови від проходження медичного освідування на стан сп`яніння. 
В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Тишківський С.Л. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити скаргу, а також розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 , який не може з`явитися до суду за станом здоров`я.
Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 337323 від 22 квітня 2022 року водій ОСОБА_2 того ж дня – 22.04.2022 о 12 год 25 хв в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе 71, керував транспортним засобом ВАЗ 32106, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, неприроднє почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України. 
Оцінюючи наявні у справі докази, апеляційний суд доходить такого висновку.
Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення.
Частиною 6 статті 266 КпАП України передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядок направляння водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (із змінами).
На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що залучення свідків є обов`язковим під час фіксування відмови водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, навіть у разі застосування технічних засобів відеозапису є безпідставними.
Так, частиною 2 статті 266 КпАП України визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тобто, вказаною нормою встановлено порядок огляду водіїв, в тому числі і передбачено можливість залучення свідків.
Аналіз вказаної норми свідчить про те, що лише в разі неможливості застосування технічних засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності 2-х свідків. 
Оскільки працівниками поліції здійснювалась відеофіксація подій, і матеріали справи містять диск, який підтверджує наявність відеозапису, залучення свідків в цьому випадку не було обов`язковим.
Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений статтею 266 КпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за N 1452/735 (надалі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі – Порядком).
Відповідно до частини 3 статті 266 КпАП України, п. 7 розділу 1 Інструкції, п. п. 6, 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно ч. 5 статті 266 КпАП України, огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Із наявних в матеріалах справи відеозаписів бодікамер працівників поліції вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, від проходження якого ОСОБА_2 дійсно відмовився.
Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 , всупереч вимогам ч. 3 статті 266 КпАП України , поліцейські не пропонували.
Відтак на думку апеляційного суду відеозапис не підтверджує факту відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я, як того вимагає ст. 266 КпАП України та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідне направлення хоч і міститься у матеріалах справи, проте ОСОБА_2 не надавалось і, як видно із відеозапису, він навіть не був з ним ознайомлений, а складене воно вже після складення протоколу. Отже воно не є належним доказом направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я.
На відеозаписах взагалі відсутні дані про те, що ОСОБА_2 в зв`язку з його відмовою пройти огляд на місці за допомогою технічного засобу пропонувалося пройти огляд в лікувальному закладі.
Незгода водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки не утворює складу адміністративного правопорушення за статтею 130 КпАП України, оскільки наслідок такої незгоди лише зобов`язує поліцейського до процесуальних дій, визначених законом (ч. 3 статті 266 КпАП України), які у даному випадку поліцейським вчинені не були.
Викладене є порушенням встановленої законом (ч. 3 статті 266 КпАП України, п. 7 роз. 1 Інструкції, п. 6, 8 Порядку) процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч. 5 статті 266 КпАП України), а складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КпАП України у даному випадку мало місце без дотримання обов`язкових умов, які законом передбачені як підстави для вчинення такої процесуальної дії.
За таких обставин, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України не доведена, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст. 63 Конституції України).
За викладених обставин, постанову суду необхідно скасувати та провадження по справі закрити на підставі статті 247 п. 1 КпАП України за відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу.
Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, Суд,
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Тишківського Сергія Леонідовича задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року скасувати, а провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України – закрити на підставі статті 247 п.1 КпАП України.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        І.М. Стадник