ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5041/22 Справа № 202/32487/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року                                                                м. Дніпро

       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю. 
секретар судового засідання:Астатурян А.В.
сторони:
позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк “Надра”, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністою “Фінансова компанія “Омега фактор”
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 березня 2022 року, яка постановлена суддею Бєсєдою Г.В. у місті Дніпро, відомості про дату складання повного тексту ухвали відсутні,-

В С Т А Н О В И В:
       
       Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 березня 2022 року заяву ТОВ “Фінансова компанія “Омега фактор” про зміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа у справі за позовом ПАТ КБ “Надра” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
       Замінено стягувача публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега фактор» у справі № 202/32487/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року.
       Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 202/32487/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, в задоволенні заяви ТОВ “Фінансова компанія “Омега фактор” про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа- відмовити.
       В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не був повідомлений письмово про заміну кредитора, докази зазначеного повідомлення в матеріалах справи відсутні.
Зазначає, що ТОВ “Фінансова компанія “Омега фактор” не зверталось до суду першої інстанції з вимогою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, тобто вирішуючи дане питання, суд вийшов за межі вимог заяви ТОВ “Фінансова компанія “Омега фактор”, чим порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства.
       Суд першої інстанції, замінюючи стягувача у виконавчому провадженні не врахував, що виконавче провадження на виконання рішення суду не відкрито, тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.
       Звертає увагу суду на те, що так як ПАТ “КБ “Надра” тривалий час перебуває в стані припинення та здійснення ліквідаційної процедури, та в ЄДРЮОФОПГФ зазначено перелік уповноважених осіб, котрі могли змінюватись за період 2015 року, представниками ТОВ “Фінансова компанія “Омега фактор” не надані повноваження на підписання договорів від імені ПАТ “КБ “Надра”, тому не можливо встановити чи було підписано Договір № GL2N79737 про відступлення права вимоги від 04.03.2020 року уповноваженою особою.
       Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
       Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року у цивільній справі № 202/32487/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “Надра” задоволено частково.
       Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року у розмірі 48 816,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 390 189 грн. 65 коп., яка складається з: 24 770,43 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 197 990 грн. 05 коп. – заборгованість за сумою кредиту; 15 609,18 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 124 764 грн. 18 коп. – заборгованість за процентами; 5 836,81 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 46 653 грн. 62 коп. – пеня; 2 600,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 20 781 грн. 80 коп. - штраф.
       Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп. (77-79)
       04.03.2020 року між ПАТ “Комерційний банк “Надра” та ТОВ “Фінансова компанія “Омега Фактор” укладено Договір № GL2N79737 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ “ФК “Омега Фактор” набуло всіх прав за кредитними операціями, переданими їй згідно Додатку № 1 до Договору № GL2N79737 про відступлення права вимоги від 04.03.2020 року, зокрема, за кредитним договором №8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 та за Договором поруки № № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року, укладеним з ОСОБА_2 (а.с. 86)
       Задовольняючи заяву ТОВ “Фінансова компанія “Омега фактор” про зміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Відповідно до п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
       Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
       У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
       Відповідно до ч.ч.1,2 та 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
       Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у Постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, та висновками Верховного Суду, викладених у Постановах від 15 травня 2019 року по справі № 370/2464/17 та 10 червня 2020 року у справі №1708/1166/12.
       Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
       Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
       Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
       Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
       Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
       Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
       Аналогічні висновки викладено у Постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, Постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц.
       У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що оскільки заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження та правомірно замінив сторону стягувача його правонаступником, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року, що було укладено з ОСОБА_1 та за Договором поруки № № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року, що було укладено з ОСОБА_2 на стягувача – ТОВ “Фінансова компанія “Омега Фактор”.
       Задовольняючи заяву в частині поновлення ТОВ “Фінансова компанія “Омега Фактор” строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані причини у заяві ТОВ “Фінансова компанія “Омега Фактор” є поважними, а тому пропущений строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання підлягає поновленню.
       Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду в цій частині, з огляду на наступне.
       Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
       Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
       Згідно частини першою статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
       Виконання судових рішень, у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
       У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
       За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, з відповідними змінами та доповненнями, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
       Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, що вступив в дію з 05 жовтня 2016 року, передбачено, зокрема, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 статті).
       Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
       У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.
       Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. 
       У пунктах 44 - 47 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України.
       Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
       Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.
       На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
       За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
       Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПКУкраїни, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
       Звертаючись до суду із заявою, ТОВ “ФК “Омега Фактор”, як на підставу своїх вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачі виконавчих листів, посилалось на те, що всіх прав за кредитними операціями, переданими їй згідно Додатку № 1 до Договору № GL2N79737 про відступлення права вимоги товариство набуло 04.03.2020 року, рішення по справі №202/32487/13-ц до теперішнього часу не виконане, заборгованість залишається не погашеною, однак виконавчі листи не можуть бути пред`явлені до виконання на даний час через сплив строків.
       Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ “КБ “Надра” заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року у розмірі 48 816, 42 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 390 189 грн. 65 коп., яка складається з: 24 770, 43 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 197 990 грн. 05 коп.- заборгованість за сумою кредиту; 15 609, 18 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 124 764 грн. 18 коп. - заборгованість за процентами; 5 836, 81 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить46 653 грн. 62 коп. - пеня; 2 600, 00 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 20 781 грн. 80 коп. - штраф., набрало законної сили 03 жовтня 2014 року, отже виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, міг бути пред`явлений до виконання до 03 жовтня 2015 року.
       Отже, ПАТ “КБ “Надра” мало право звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа та подати його на виконання протягом року з наступного дня після набрання законної сили заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року. 
       Натомість, ПАТ “КБ “Надра” правом на пред`явлення виконавчого листа до виконання до органів державної виконавчої служби не скористалося.
       Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
       Норми ЦПК Українита Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
       Як вбачається з матеріалів справи, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Омега фактор» як на підставу для поновлення строку посилались на те, до теперішнього часу рішення суду не виконане, заборгованість залишається не погашеною, виконавчі листи у стягувача та у правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Омега фактор» відсутні не видавалися і не можуть бути пред`явлені до виконання на теперішній час через сплив строків, крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Омега фактор» набуло всіх прав кредитора ПАТ “КБ “Надра” лише 04 березня 2020 року.
       Однак, колегія суддів вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Омега фактор» не надано доказів поважності пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року, оскільки цей строк був пропущений ПАТ “КБ “Надра” до укладання договору № GL2N79737 про відступлення прав вимоги від 04 березня 2020 року, однак Банком питання про поновлення цього строку не ставилось та викладені у заяві ТОВ «Фінансова компанія «Омега фактор» підстави для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання колегія суддів не може визнати поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       Оскільки стягувач звернувся з заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання 03 березня 2021 року, тобто після закінчення строків, встановлених для пред`явлення вищезазначених виконавчих документів до виконання та поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не надав, колегія суддів вважає, що підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання немає.
       У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду частині поновлення ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі №202/32487/13-ц, на підставі заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим в цій частині підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали про відмову у поновленні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега фактор» строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі №202/32487/13-ц, на підставі заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року. В іншій частині ухвалу суду необхідно залишити без змін.
       Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 березня 2022 року скасувати в частині поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №202/32487/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору № 8/2007/840-К/1850-АП від 26.10.2007 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні цих вимог.
       В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
       Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Омега фактор” на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 992 грн. 40 коп.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складений 05 вересня 2022 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді:                                                                 Н.М. Деркач

                                                                        М.Ю. Петешенкова