УХВАЛА

07 грудня 2022 року 
м. Київ

Cправа №  910/3024/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В. Г. - головуючого, Банаська  О. О., Погребняка В. Я. 

перевіривши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022
у складі колегії суддів: Копитової О. С. (доповідач), Барсук М. А.,   Сотнікова С. В.  
(прийняту за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого)
у справі за заявою  ОСОБА_1 
про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В:

14.04.2021 постановою Господарського суду міста Києва, серед іншого, припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Смілянця Сергія Миколайовича; визнано боржника банкрутом; введено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ; призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича.
22.06.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/3024/20 залишено без розгляду клопотання про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення грошової винагороди від 01.02.2022 року №11/13/22. Задоволено клопотання керуючого реалізацією майна боржника про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення грошової винагороди від 17.06.2022 №20/13/22. Затверджено звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 910/3024/20 в період з 14.04.2021 по 31.05.2022. Стягнуто з кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 , виходячи із принципу пропорційності їх грошових вимог до боржника, на користь арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією у справі №  910/3024/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 в період з 14.04.2021 по 31.12.2021 у розмірі 60 357,30 грн пропорційно визнаних грошових вимог за реєстром кредиторів, а саме з: 
- Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" грошову суму у розмірі 20  406,80 грн; 
- Акціонерного товариства "Альфа-Банк" грошову суму у розмірі 34 162,23 грн; 
- Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР Кредит Фінанс" грошову суму у розмірі 5 788,27 грн.
02.11.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі №910/3024/20 задоволено. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі №910/3024/20 задоволено частково. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі №910/3024/20 скасовано в частині затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 по 31.05.2022. Ухвалено нове рішення, яким:
- відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича про стягнення з кредиторів грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 по 31.12.2021 у розмірі 60 357,30 грн; 
- відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича про затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 по 31.05.2022.
22.11.2022 арбітражний керуючий Бандуристий Руслан Сергійович подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить Суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 та залишити без змін ухвалу Господарського суду міста Києва.
24.11.2022 арбітражним керуючим Бандуристим Р. С. також подано до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання постанови  Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 мотивоване тим, що кредитором АТ "Альфа-Банк" до суду першої інстанції подано клопотання про поворот виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.06.2022, якою стягнуто на користь арбітражного керуючого грошову винагороду. 
24.11.2022 до Верховного Суду від Акціонерного товариства "Альфа-Банк" надійшли заперечення на клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Р. С. ро зупинення виконання постанови  Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022, в яких кредитор наголошує, що положеннями частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції в частині стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого за період виконання ним повноважень керуючого реалізацією. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/3024/20 з огляду на таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019. 
Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Наведений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №  21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
У даному випадку оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022, якою була переглянута ухвала Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі №  910/3024/20 про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, можливість оскарження якої, у касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Такого ж висновку щодо застосування частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства дійшов Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 24.01.2020 у справі № 917/966/15, від 18.11.2019 у справі № 910/26972/14, від 09.12.2019 у справі № 911/397/16, від 12.12.2019 у справі № 909/722/14, від 10.02.2022 у справі № 912/1324/16, від 28.07.2022 у справі № 916/2686/16.
Таким чином, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного, касаційна скарга арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №  910/3024/20 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №  910/3024/20, Верховний Суд не здійснює розгляд клопотання скаржник про зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції. 
На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/3024/20 за касаційною скаргою арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                В. Пєсков

Судді                                                                                                    О. Банасько
                                                                                                    
В. Погребняк