ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 140/7432/21 пров. № А/857/6255/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я.
з участю секретаря судового засідання     Гриньків І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року (суддя першої інстанції Смокович В.І., м. Луцьк, повний текст додаткового рішення складено 22.02.2022)
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із позовом (із урахуванням уточнення позовних вимог від 20 вересня 2021 року) до ОСОБА_1 про стягнення в дохід місцевого бюджету Луцької об`єднаної територіальної громади податкового боргу в сумі 220206,50 грн .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення статей 16, 36, 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб, який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно із податковими повідомленнями-рішеннями від 06 травня 2020 року №82364-5533-0318, №82365-5533-0318, №82366-5533-0318 та №82367-5533-0318. З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана податкова вимога від 23 грудня 2020 року №23023-17, однак податковий борг не був погашений.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2022 року у задоволенні позову було відмовлено повністю.
Представник відповідача 14 лютого 2022 року подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.
Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.
Не погодившись із таким додатковим рішенням, його оскаржив позивач. Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про повне задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що до заяви не додано доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат. Також зважаючи на значну кількість аналогічних справ даної категорії та беручи до уваги надання правової допомоги, орієнтовний розрахунок судових витрат є необґрунтованим та завищеним.
У судове засідання відповідач не з`явився, просив апеляційний суд розглянути справу за його відсутності, про що вказав у відзиві. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.
Колегія суддів враховує, що оскільки в рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2022 року не вирішувалося питання про відшкодування відповідачу судових витрат на професійну правничу допомогу, отриману в суді першої інстанції, тому були підстави для ухвалення додаткового судового рішення з цього питання.
Так, згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, які вирішуються в порядку, визначеному статтями 132, 134 КАС України, а також із врахуванням положень статті 139 КАС України.
Разом з тим, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 за наслідком розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов Головного управління ДПС у Волинській області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету Луцької об`єднаної територіальної громади податковий борг в сумі 220206,50 грн.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджено факт наявності у відповідача узгодженого податкового боргу, його несплату відповідачем у встановленому порядку після надіслання йому податкової вимоги від 23 грудня 2020 року № 23023/13, є підстави для стягнення податкового боргу в сумі 220206, 50 грн у судовому порядку. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Враховуючи встановлене, відсутні правові підстави для задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу та ухвалення додаткового судового рішення у справі.
За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що оскаржуване додаткове судове рішення необхідно скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.
Додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 31.10.2022 у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Затолочного В.С. та судді Качмара В.Я.