УХВАЛА
03 листопада 2022 року
м. Київ
справа №640/28199/21
адміністративне провадження №К/990/29185/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О.,  перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі №640/28199/21 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди завданій державі в розмірі 11 211,12 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року, відмовлено у відкриття провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 170 КАС України.
Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та справу передати на розгляд до суду першої інстанції. 
Одночасно з цим, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.
За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху, оскільки всупереч частині четвертій статті 330 КАС України до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору.
За приписами частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Однак, при поданні касаційної скарги скаржником не долучено документу на підтвердження сплати судового збору у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (чинному на час звернення скаржника з касаційною скаргою) станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481 грн.
Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2 481 грн.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030102; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом   _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена в порядку письмового провадження 12 вересня 2022 року, а касаційну скаргу подано на пошту 19 жовтня 2022 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано 06 жовтня 2022 року.
Проте штамп вхідної кореспонденції не є належним доказом того, що скаржник отримав повний текст оскаржуваного судового рішення 06 жовтня 2022 року, оскільки свідчить лише про реєстрацію документа, а не його отримання. Інших належних та допустимих доказів, що підтверджують дату отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення заявником не надано.
За таких обставин, Верховний Суд пропонує подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, надати належні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення, наприклад, копія зазначеної скаржником розписки про отримання судового рішення або конверт (копію конверту) в якому було надіслано оскаржуване судове рішення із зазначенням трек-номеру (поштового штих-коду) та з якого можна відстежити поштове відправлення на офіційному веб-сайті ПАТ Укрпошта або зазначити інші поважні причини для поновлення строку на касаційне оскарження й надати докази, що їх підтверджують.
Враховуючи викладене, касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням скаржнику строку для виправлення вказаних недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору та заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Військовою частиною НОМЕР_1 строку на касаційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі №640/28199/21.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі №640/28199/21  залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині виконання вимог частини третьої статті 332 КАС України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                В.  М.  Соколов

Судді                                                                                                       А.  Г.  Загороднюк 
                    
                                                                                                    Л.  О. Єресько