ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 вересня 2022 року 	м.Суми	

Справа №577/689/22 
Номер провадження 22-ц/816/863/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка допомога»,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2022 року, в складі судді Галяна С.В., ухвалене у місті Конотоп, повний текст якого складений 08 липня 2022 року,

                                                     в с т а н о в и в:  

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Манівео швидка допомога» про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії № PDLM444809240 від 01 вересня 2021 року на загальну суму 950,00 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що 31 серпня 2021 року, на підставі шахрайських дій, невідомими особами, приблизно о 13 год. 30 хв. було заблоковано його номер телефону НОМЕР_1 (оператор - ОСОБА_2 ). На даний номер телефону в АТ КБ «Приватбанк» було відкрито рахунок НОМЕР_2 . У період з 31 серпня 2021 року по 04 вересня 2021 року, невідомими особами було проведено зняття готівки з його банківської картки та оформлено ряд кредитів в різних банках в тому числі ТОВ «Манівео швидка допомога». 
Після поновлення ним 04 вересня 2021 року номеру телефону НОМЕР_1 , йому постійно почали надходити СМС від різних банків з вимогою погасити кредити; телефонували з різних номерів телефонів з погрозами щодо нього, його сім`ї. У зв`язку з зазначеним, 16 листопада 2021 року за його заявою до поліції про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст.190 КК України внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування № 12021205450000723. 
Також, 12 жовтня 2021 року ним було подано до ТОВ «Манівео швидка допомога» заяву про вчинення злочину з проханням надати інформацію, чи дійсно рахується по даній Фінансовій компанії договір кредитування підписаний від імені ОСОБА_1 25 жовтня 2021 року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до якого перейшли права вимоги від ТОВ «Манівео швидка допомога» за кредитним договором № PDLM444809240 від 01 вересня 2021 року, надійшло повідомлення з доданою копією заяви про кримінальне правопорушення №19/14 від 14 жовтня 2021 року, де зазначено, що станом на 14 жовтня 2021 року борг за ОСОБА_1 по кредитному договору становить 1759,60 грн. 
Із відповіді ТОВ «Манівео швидка допомога» від 21 грудня 2021 року № 2521-12/2021 на його повторний лист від 30 листопада 2021 року йому стало відомо про відкриття кредитної лінії № PDLM 444809240 від 01 вересня 2021 року на загальну суму 950,00 грн, підписаного ніби то від його імені, але цього договору він не підписував, тому цей правочин вчинений від його імені є недійсним і жодних правових наслідків не має. 
Доводив, що при укладенні вказаного кредитного договору були порушені його права, як споживача, всупереч нормам Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист персональних даних», йому, як споживачу не була надана інформація щодо наданих відповідачем фінансових послуг, передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відсутнє будь-яке письмове підтвердження про його ознайомлення з усіма умовами кредитного договору, порушено норми Закону України «Про захист персональних даних».

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Манівео швидка допомога» про визнання кредитного договору недійсним та захист прав споживача відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Вказує, що в період з 31 серпня 2021 року по 04 вересня 2021 року невстановленими особами було здійснено зняття готівки з його банківської картки та оформлено ряд кредитів в різних фінансових установах, у тому числі в ТОВ «Манівео швидка допомога», що підтверджується його звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення та внесенням відомостей до ЄРДР № 12020125450000723 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.   
За даними виписки АТ КБ «ПриваБанк» на його банківський рахунок було перераховано 950 грн від ТОВ «Манівео швидка допомога», зняття готівки проведено у цей же день з банкомату у м. Київ, вул. Космонавтів, 11/1, у той час як він знаходився у м. Конотоп Сумської області. Зазначене підтверджується показами свідків, які повідомили у суді першої інстанції, що 01 вересня 2021 року з 08:00 год. до 19:00 год. він не міг оформити кредит, оскільки перебував на святі першого вересня, а мобільний зв`язок з ним було втрачено ще з 31 серпня 2021 року. 
Зазначає, що за повідомленням ТОВ «Таліон Плюс» від 17 лютого 2022 року, до якого перейшли права вимоги від ТОВ «Манівео швидка допомога», право вимагати сплату за кредитним договором № PDLM444809240 від 01 вересня 2021 року було повернуто до ТОВ «Манівео швидка допомога» у зв`язку з отриманням недійсного права вимоги за договором. 
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір №PDLM444809240, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 950 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п. 1.3, 1.4 або 1.5 цього договору (а.с. 15-17, 35-36).
У пункті 1.2. цього кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 10 днів від дати отримання кредиту позичальником. На період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.3.). 
Підписи кредитного договору здійснено позичальником ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Розрахунок сукупної вартості кредиту за Дисконтною процентною ставкою та Термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2 цього договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до договору) (п. 1.7.).
Відповідно до платіжного доручення (заява) на переказ та зарахування грошових коштів та виписки по картковому рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на банківську карту отримувача, 01 вересня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3 перераховані кошти на загальну суму 950 грн згідно з кредитним договором від 01 вересня 2021 року №PDLM444809240 (а.с.38, 100).
Відповідно до пункту 4.1 договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Веоміні» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua та Особистому кабінеті.
Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Веоміні», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті товариства за посиланням: https://moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору (а.с. 39-41).
Із копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021205450000723 вбачається, що за заявою ОСОБА_1 від 17 листопада 2021 року слідчим Передерою С.М. внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку із тим, що 31 серпня 2021 року близько 13 год. 30 хв. невстановлена особа заблокувала сім-картку оператора Київстар, якою користувався ОСОБА_1 після чого, скориставшись довідкою та шляхом обману оформила п`ять кредитних договорів в різних мікрофінансових організаціях за ім`я заявника на суми 10000 грн, 5400 грн, 1150 грн та 951 грн, спричинивши заявнику матеріальні збитки на заявлену суму 17501 грн (а.с. 4).
У судовому засіданні суду першої інстанціі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожна окремо, повідомили, що з 08:00 год. до 19:00 год. 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 був з ними на святі першого вересня, і оформити кредит не міг. Останній їм говорив, що його сім-картка заблокована та на нього взяли кредит.
Згідно з повідомленням АТ «Київстар» від 18 травня 2022 року вих. № 2502/з комунікаційні послуги за телефонним номером НОМЕР_1 в період часу з 31 серпня 2021 року по 04 вересня 2021 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладання договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації від 28 листопада 2017 року № 607. Відповідно, немає достатніх підстав вважати, що саме ОСОБА_1 був користувачем даного телефонного номеру в період часу з 31 серпня 2021 року до 04 вересня 2021 року (а.с. 103-106, 107-111).
Згідно з договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та реєстру № 155 від 12 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», останнє набуло прав вимоги за кредитним договором № PDLM444809240 від 01 вересня 2021 року, про що направило боржнику ОСОБА_1 повідомлення від 04 лютого 2022 року з проханням перерахувати 1759,60 грн в рахунок погашення поточних зобов`язань за кредитним договором (а.с. 5).     
Вказаний позивачем, як заблокований у період з 31 серпня 2021 року по 04 вересня 2021 року, номер мобільного телефону НОМЕР_1 , за повідомленням ПрАТ «Київстар», не зареєстрований за ОСОБА_1 , як абонентом (а.с. 83).
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Манівео швидка допомога» про визнання недійсним кредитного договору, суд першої інстанції виходив з того, що спірний кредитний договір був укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням істотних умов, які не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». При цьому зазначив про відсутність належних доказів шахрайських дій при укладенні кредитного договору.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону. 
Підставами позовних вимог ОСОБА_1 є відсутність його волевиявлення на укладення з ТОВ «Манівео швидка допомога» кредитного договору № PDLM444809240 від 01 вересня 2021 року та перерахування кредитних коштів у сумі 950 грн на його картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що стало можливим через вчинення шахрайських дій невстановленою особою.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 3 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Із викладеного вбачається що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Договір укладений у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника, для укладення якого позивач подав відповідну заявку на кредит на сайті відповідача, в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, номер телефону, адресу електронної пошти, паспортні дані ідентифікаційний номер, номер банківської картки для перерахування коштів, що підтверджується відповідною роздруківкою з сайту.
У заяві для отримання кредиту зазначено, що позичальник ОСОБА_1 ознайомився та погодився з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті відповідача (а.с. 34).
Із наданого відповідачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, правильно застосував норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.
За викладених обставин, заповненням заяви позичальник ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору від 01 вересня 2021 року № PDLM444809240 вимогам законодавства та про несправедливість його умов, без їх доведення відповідно до статей 76-81 ЦПК України, і спростовуються самим змістом договору. Кредитний договір містить всі істотні умови характерні для такого виду договорів, саме позичальник за допомогою електронного підпису погодився з такою редакцією договору та самостійно заповнив заявку в електронному вигляді на отримання кредиту в сумі 950 грн, вказавши в ній свої особисті дані.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/21 за аналогічних правовідносин.
Посилання в апеляційній скарзі на не врахування судом першої інстанції факту звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів щодо вчинення невстановленими особами шахрайських дій, є безпідставними, оскільки внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування без доведення вини особи, не має правового значення для вирішення цього спору. 
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.  
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення в оскаржуваній частині - без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд   

                                                  п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	О. Ю. Кононенко	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   О. І. Собина