Ухвала 
 
23 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 690/649/21
провадження № 61-6973св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Черкаський обласний центр зайнятості,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 червня 2022 рокуу складі колегії суддів: Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст вимог
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Черкаського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона з 22 липня 2002 року працює у Ватутінській міській філії Черкаського обласного центру зайнятості на посаді провідного фахівця з профорієнтації відділу надання соціальних послуг.
У листопаді 2021 року керівником Черкаського обласного центру зайнятості протиправно вимагалась від неї медична інформацію щодо проходження вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також повідомлено про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати в разі ненадання медичних документів, що підтверджуватимуть наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 чи наявності протипоказань щодо такого щеплення.
09 грудня 2021 року її ознайомлено з наказом № 288-К, яким її відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 09 грудня 2021 року на час відсутності обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 до усунення причин відсторонення від роботи.
Вважала оскаржуваний наказ незаконним, оскільки він порушує її конституційне право на працю та отримання винагороди за неї, та просила поновити порушені права.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення її від роботи, стягнути середній заробіток за період вимушеного прогулу в розмірі 16 238,16 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 31 березня 2022 року у складі судді Линдюка В. С. задоволенопозовні вимоги ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Черкаського обласного центру зайнятості № 288-к від 09 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 »
Стягнути з Черкаського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 09 грудня 2021 року до 01 березня 2022 року в сумі 24 808,30 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що оскаржуваним наказом порушено права ОСОБА_1 , гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, оскільки, вручивши їй повідомлення про необхідність подання перелічених в ньому документів та відсторонивши в подальшому її від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від COVID-19, відповідач фактично поклав на неї обов`язок вчинити дії, які не визнані державою як примусові за законом.
Крім того, вакцинація від COVID-19 не включена до календаря щеплень ні як обов`язкові, ні як обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями.
З огляду на вказане, через свій стан здоров`я, у вигляді відсутності протипоказань до вакцинації від COVID-19, ОСОБА_1 була позбавлена можливості заробляти собі на життя, тож фактично опинилася в гіршому становищі, ніж якби мала протипоказання до такої вакцинації.
За наявних доказів та аргументів відповідач не довів, що обмежувальний захід у вигляді відсторонення позивачки від роботи який мав для неї негативні наслідки, сприяв досягненню заявленої мети запобіганню зараженню коронавірусом SARS-CoV-2 працівників Ватутінської міської філії Черкаського обласного центру зайнятості та його відвідувачів.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Черкаського обласного центру зайнятості № 288-к від 09 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 фактично було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі оскаржуваного наказу, в період часу з 09 грудня 2021 року по 28 лютого2022 року, включно, що не заперечувалось сторонами, загальний період відсторонення становить 55 робочих днів (грудень 2021 року - 16 робочих днів, січень 2022 року - 19 лютий 2022 року - 20 робочих днів). Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували її відстороненню, на підставі оскаржуваного наказу від 09 грудня 2021 року № 288-к, становила 451,06 грн. (18 944,62 грн / 42 дні), тож суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного відсторонення від роботи без збереження заробітної плати за період з 09 грудня 2021 року до 01 березня 2022 року в сумі 24 808,30 грн (451,06 грн х 55 днів).
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку Черкаським обласним центром зайнятості.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 червня 2022 року рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 31 березня 2022 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що директор Черкаського обласного центру зайнятості, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх працівників Центру, який зокрема належить до переліку організацій у сфері управління центральних органів виконавчої влади, діяв у межах своїх повноважень і відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказу МОЗ України від 04 жовтня 2021 № 2153, правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивачки ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати, з 09 грудня 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19.
Тимчасове відсторонення позивачки від роботи виправдовує суспільний інтерес, пов`язаний із забезпеченням безпеки життя і здоров`я громадян.
Вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 43 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на працю.
Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я громадян цієї держави.
Крім того, наказом Міністерства охорони здоров`я України № 380 від 25 лютого 2022 року «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 лютого 2022 року за № 256/37592, зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» до завершення воєнного стану в Україні.
На підставі наказу Черкаського обласного центру зайнятості від 04 березня 2022 року № 74-к «Про зупинення дії наказу від 09 грудня 2021 року № 288-к» з 01 березня 2022 року зупинено дію оскаржуваного наказу та ОСОБА_1 допущено до роботи з 01 березня 2022 року.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У липні 2022 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 16 червня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що місцевим та апеляційним судами повно і всебічно не з`ясовано обставини справи.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої 
статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 46 КЗпП України в частині відсторонення працівника від роботи у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.
 
Провадження у суді касаційної інстанції
03 серпня 2022 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. 
Підставою для відкриття касаційного провадження є пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 червня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді 	В. В. Сердюк   	
 	С. Ю. Мартєв  	
 	І. М. Фаловська