Номер провадження: 33/813/1316/22
Номер справи місцевого суду: 495/3601/22 
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В. 
Доповідач Пузанова Л. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., секретар судового засідання Зєйналова А.Ф.к., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — адвоката Калачик Наталії Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 — адвоката Калачик Наталії Михайлівни на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,
                   встановив:

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною п`ятою статті 126 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.
Згідно із зазначеною постановою, 29 травня 2022 року о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем Renault Premium з причепом НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким видом транспортного засобу, за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Калачик Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі в порядку частини першої статті 247 КУпАП через відсутність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що постанова суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, при розгляді справи судом не встановлено у належний спосіб обставини справи, що призвело до передчасних висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП. 
Зокрема, вважає, що судом проігноровано ряд фактів, наявність яких виключає подію та склад адміністративного правопорушення при зазначених у протоколі обставинах, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП; пояснення під час складення протоколу ОСОБА_1 не надавав, примірник протоколу він не отримував та його не підписував; додані до протоколу матеріали не містять доказів вчинення вказаного правопорушення, а будь-яких інших доказів до матеріалів справи додано не було, як і не було відомо про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП. 
Крім того захисник зазначила про те, що справи про адміністративне правопорушення, передбачені частиною п`ятою статті 126 КУпАП , відповідно до статті 221 КУпАП, до підвідомчості районних судів не відносяться, а розглядаються органами Національної поліції, при цьому судами розглядаються лише правопорушення, передбачені частиною третьою статті 126 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Кролівця В.К. просила поновити строк апеляційного оскарження, посилаючись на те, що розгляд справи здійснено судом за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 , якому не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а копію ухваленої судом постанови отримано нею на електронну пошту за попереднім адвокатським запитом 19 жовтня 2022 року.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Калачик Н.М. викладені в апеляційній скарзі доводи підтримала, просила закрити провадження у справі в порядку частини першої статті 247 КУпАП через відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Калачик Н.М., вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, копію постанови суду не отримував (а. с. 9).
Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області через підсистему “Електронний суд” 24 жовтня 2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а. с.13-15).
Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту вручення ОСОБА_1 чи його захиснику копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд вважає, що наведена обставина перешкоджала вчиненню ним необхідних процесуальних дій з дотриманням встановленого законом строку, тому цей строк підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.
Відповідно до положень статті1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною п`ятою статті 126КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом, зокрема, особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , склад вчиненого ним правопорушення полягає в тому, що він 29 травня 2022 року о 09 годині 20 хвилин повторно протягом року на автодорозі М-15, 140 км керував автомобілем Renault Premium з причепом НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким видом транспортного засобу.
У підтвердження факту повторності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, долучив до матеріалів справи копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеної 27 травня 2022 року інспектором СРППВП № 2 Білгород-Дністровського РВП Плачиндою В.В., відповідно до якої ОСОБА_1 27 травня 2022 року о 12 годині 40 хвилин на автодорозі М-15 Одеса-Рені, 140 км., керував автомобілем марки Renault Premium з причепом НОМЕР_1 без відповідної категорії на вказаний транспортний засіб, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.
Протокол про вчинення ОСОБА_1 повторного адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, було складено через два дні після винесення відповідної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за цією ж нормою права, в той час як відповідно до пункту 3 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, повторність це - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).
За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
З огляду на викладене, органом, уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повторність вчинення адміністративного правопорушення була визначена за фактом винесеної постанови, яка не набрала законної сили, що свідчить про відсутність на день складення протоколу ознак повторності вчиненого правопорушення.
ОСОБА_1 заперечує наявність викладених у протоколі обставин та підтвердження їх належними і допустимими доказами, вказавши, що пояснення під час складення протоколу не надавав, його не підписував, про факт притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУПАП не був повідомлений.
Наведені ОСОБА_1 обставини підтверджуються матеріалами справи, які, окрім складеного працівниками поліції протоколу, що покладено судом першої інстанції в основу обвинувачення за відсутності інших доказів вчиненого правопорушення, не містять інших доказів у підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, зокрема, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показань свідків вчиненого правопорушення, тощо.
Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.
Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Так, з урахуванням положень частини першої статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).
З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 ЄКПЛ.
Статтею 62Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до пункту 4.1Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено уповноваженою на те посадовою особою без дотримання визначених статтею 256 КУпАП вимог, за відсутності вказівки на докази, які підтверджують факт вчиненого правопорушення і таких доказів у матеріалах справи немає, а також з огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак повторності, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, помилковим.
Відповідно до пункту1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відсутність в діях ОСОБА_1 ознак повторності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції- скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про те, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності у суду повноважень розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП, є юридично неспроможними, з тих підстав, що як станом на день складення уповноваженим органом Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, так і станом на день розгляду справи судом першої інстанції зазначені адміністративні справи про порушення правил дорожнього руху не були визначені статтею 222 КУпАП до компетенції органу Національної поліції.
Разом з тим, Законом України “Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення адміністративної відповідальності за незаконну торгівлю пальним” від 06.10.2022 року, який набрав чинності 29.10.2022 року, до статті 221 КУпАП внесені зміни, відповідно до яких до компетенції судів, в тому числі міськрайонних, віднесено розгляд справ за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 251, 284, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 — адвокату Калачик Наталії Михайлівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 червня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 — адвоката Калачик Наталії Михайлівни задовольнити.
Постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 червня 2022 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського
апеляційного суду Л. В. Пузанова

Повний текст постанови складено 18 листопада 2022 року

Суддя Л.В. Пузанова