П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/3498/22	

Головуючий І інстанції: Ярощук В.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 06.09.2022р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:
19.07.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ НП в Миколаївській області та ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВC України по Миколаївській області», в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ НП в Миколаївській області щодо відмови сформувати та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, з 01.12.2019р., з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за посадою, з якої його звільнено з Національної поліції;
- зобов`язати відповідача виготовити та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення, станом на 19.11.2019р., у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,         та деяких інших осіб» та з урахуванням «Порядку проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (затв. Постановою КМУ від 13.02.2008р. №45), а також постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015р. №988, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за посадою, з якої його звільнено з Національної поліції, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019р. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач, у зв`язку з набуттям права на перерахунок пенсії, звернувся до відповідача із заявою про виготовлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії із включенням до неї основних та додаткових видів грошового забезпечення, у задоволенні якої йому було відмовлено. Таку відмову позивач вважає протиправною та зазначає, що підставою для перерахунку його пенсії є факт зміни постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015р. №988 грошового забезпечення поліцейських.
Представник ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправними дії ГУ НП України в Миколаївській області щодо відмови виготовити та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, з 01.12.2019р. з урахуванням розміру основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за посадою, з якої звільнено позивача з Національної поліції. Зобов`язано ГУ НП України в Миколаївській області виготовити та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019р. із зазначенням відомостей про розмір основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за посадою, з якої позивача звільнено з Національної поліції.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ГУ НП в Миколаївській області 30.09.2022р. подало апеляційну скаргу, в якій зазначило, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.09.2022р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ НП в Миколаївській області та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
26.10.2022р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області», підтримуючи викладені у ній доводи, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
28.10.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарги відповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 
Позивач - старший сержант поліції ОСОБА_1 є пенсіонером НПУ, перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Миколаївській області та з 11.07.2016р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого ПФУ 19.11.2019р., позивач є пенсіонером Національної поліції.
Наказом ГУНП в Миколаївській області від 11.07.2016р. №165 позивача звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).
15.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся до ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» із заявою про оформлення йому довідки про розмір грошового забезпечення.
Однак, відповідач, своїм листом від 16.09.2021р. №33/35-М-147 повідомив позивача про те, що станом на дату надання відповіді він, як пенсіонер органів внутрішніх справ (міліції), в Секторі на обліку не значиться. Відповідач також зазначив, що для вирішення порушеного ним питання необхідно звернутися до уповноваженого структурного підрозділу, який здійснював оформлення документів для призначення йому пенсії.
19.10.2021р. позивач звернувся до ГУ НП в Миколаївській області, яке готувало і подавало до ПФУ подання про призначення йому пенсії, із заявою про оформлення йому довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Листом від 27.10.2021р. №М-221/05/38-2021 відповідач повідомив позивача про відсутність законних підстав для видачі зазначеної вище довідки, оскільки на даний час рішень Уряду щодо перерахунку пенсій особам звільненим з НПУ не приймалося, а списки осіб, які б мали право на перерахунок з органів ПФУ не надходило.
Не погоджуючись із вказаними діями та рішенням ГУ НП в Миколаївській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи даний адміністративний позов, суд 1-ї інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог та, відповідно, із неправомірності спірної бездіяльності ГУ ПФУ в Миколаївській області. 
Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, не може погодитися із наведеними висновками суду першої інстанції та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з нормою ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Так, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ та Національній поліції, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
Як визначено ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам та мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч.18 ст. 43 Закону №2262-ХІІ).
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст.63 Закону №2262-XII, за приписами якої перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. 
Усі призначені за Законом №2262-XII пенсії підлягають перерахунку, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим же Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 був затверджений «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII».
Пунктом 1, 2 Порядку №45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців,  осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з Додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
За змістом п.4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.ч.2 та 3 ст.51 Закону. Якщо ж внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
11.11.2015р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», п.1 якої встановив, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
При цьому, п.5 вказаної вище Постанови визначено вичерпний перелік надбавок та доплат для поліцейських: 1) надбавку за стаж служби в поліції в розмірах згідно з Додатком 11; 2) надбавку за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за службу в умовах режимних обмежень - у розмірах та порядку, визначених законодавством; 3) доплату за службу в нічний час - у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час; 4) надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі - у розмірі до 20% посадового окладу (надбавка виплачується особам, які безпосередньо зайняті на шифрувальній роботі); 5) доплату за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, - у розмірі відповідно 5% та 10% посадового окладу; 6) доплату     за вчене звання у разі, коли особа займає посаду, що пов`язана із педагогічною або ж науковою діяльністю, і має вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), - у розмірі 5%, професора - 10% посадового окладу; 7) надбавку за почесне звання заслужений - у розмірі 10% посадового окладу; 8) підвищення на 25% посадових окладів курсантам за відмінне навчання або отримання відповідної кількості балів за шкалою ECTS за результатами екзаменаційної сесії.
Відповідно до ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», Постанови №988, наказом МВС України від 06.04.2016р. №260 було затверджено «Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання».
Пунктом 2 Порядку №260 передбачено, що наказ яким затверджений цей Порядок, набирає чинності з дня його офіційного опублікування - 27.05.2016р., та застосовується з дня набрання чинності Закону №580-VII, тобто з 07.11.2015р.
На час призначення позивачу пенсії за правилами Закону №2262-XII щодо поліцейських вже діяли положення Постанова №988 та Порядку №260.
Згідно з п.3 Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять:   1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Серед іншого, Порядком №260 установлено наступні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (п.4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (п.5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (п.6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п.7); надбавка за почесне звання «заслужений» (п.8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (п.9); доплата за вчене звання (п.10); доплата за службу в нічний час (п.11 Порядку №260).
Натомість, у відповідності до положень п.4 Постанови №988, керівникам органів, закладів та установ Національної поліції надано право, в межах, затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення:
1) установлювати, зокрема, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.
2) здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Таким чином, Кабінет Міністрів України цією Постановою делегував своє право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції, зокрема, встановлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням і надбавки за стаж служби, та здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення.
На підставі аналізу наведених вище норм, колегія суддів зазначає, що Порядком №260 дійсно введено для поліцейських новий вид грошового забезпечення, а саме: надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції.
Водночас, за приписами п.4 Постанови №988, ця надбавка не є постійною і встановлюється за рішенням керівника, залежно від наявності коштів для виплати цієї надбавки.
Тобто, підстави стверджувати, що Кабінет Міністрів України, ввівши цю надбавку, збільшив грошове забезпечення діючих поліцейських, відсутні.
Це саме стосується і премії, розмір якої залежить від наявності бюджетного фінансування на її виплату.
Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, обов`язок видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії виникає внаслідок зміни грошового забезпечення поліцейських, а не внаслідок встановлення чи зміни розмірів надбавок, премій, доплат, які до складу грошового забезпечення не входять.
Разом із тим, як загально відомо, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р., визнано протиправними та нечинними п.п.1,2 Постанови №103 та зміни до п.5 і Додатку 2 Порядку №45.
У свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.05.2019р. у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019р., було визнано протиправним та скасовано п.3 Постанови №103, який, зокрема, стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).
Зміни внесені Постановою №103, зокрема, до Додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, а відтак з 05.03.2019р. - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, діє редакція Додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін та до якої входили такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови, надбавка за почесне звання "заслужений" чи "народний", доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, надбавка за спортивні звання, премія.
Водночас, алгоритм дій який повинні вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями п.п.1,2 та 3 Постанови №103 та змін до п.5 і Додатку 2 Порядку №45 - не змінився, оскільки п.3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з Додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Отже, починаючи з 05.03.2019р. - з дня набрання чинності рішенням у справі №826/3858/18 та з 19.11.2019р. - дня набрання чинності рішенням у справі №826/12704/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.
Колегія суддів зазначає, що Порядком №45 та Інструкцією №760 визначений алгоритм дій, які вчиняються ПФУ та його органами, а також структурними підрозділами, уповноваженими на видачу довідок про розмір грошового забезпечення.
Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії звільненим зі служби в поліції особам є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення поліцейських.
Як вже вище вказано, грошове забезпечення поліцейських унормовано Постановою №988 та Порядком №260. Однак, з часу прийняття цих нормативно-правових актів, визначений ними розмір видів грошового забезпечення поліцейських не змінився, тобто підстави для перерахунку пенсій, призначених поліцейським після їх звільнення зі служби в поліції відповідно до Закону №2262-ХІІ, відсутні.
Тому, у позивача, як на час звернення із відповідною заявою до відповідача, так і на час розгляду даної справи, право на перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.43 та 63 Закону №2262-ХІІ у зв`язку зі зміною грошового забезпечення поліцейських не виникло, що, в свою чергу, виключає й право на отримання від відповідача довідки про розмір грошового забезпечення.
При цьому, слід зазначити і про те, що п.3 Постанови №103, скасування якого позивач вважає підставою для видання йому нової довідки станом листопад 2019р., стосується лише перерахунку розміру грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), оскільки в п.1 цієї Постанови міститься пряма заборона щодо поширення положень цього пункту на пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ поліцейським, а в п.3 визначено, що він поширюється виключно на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
За таких обставин, оскільки позивач є пенсіонером Національної поліції України, а не органів внутрішніх справ (міліції) та відповідно набрання чинності рішенням суду у справі №826/12794/18 не впливає на його право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановами №988 та №260 у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону №2262-ХІІ.
Відповідно, визнання протиправними та нечинними цих пунктів Постанови №103 не має жодних правових наслідків для поліцейських, яким призначено пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ.
Як уже зазначалося судом, будь-яких доказів на підтвердження того, що після призначення пенсії та після скасування п.п.1,2,3 Постанова №103 та змін до п.5 і Додатку 2 Порядку №45, складові грошового забезпечення позивача, з яких йому було призначено пенсію, змінювались, матеріали справи не містять.
В обсязі встановлених обставин, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки викладеним вище обставинам справи та не застосував норми Закону і нормативно-правових актів, що врегульовують спірні правовідносини, які виникли між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень.
Також, одночасно необхідно звернути увагу й на ту обставину, що аналогічна правова позиція з цих спірних питань вже неодноразово висловлювалася Другим, П`ятим, Шостим, Сьомим і Восьмим апеляційними адміністративними судами в численних постановах по аналогічним справам, зокрема, постанови від 22.04.2022р. (справа №420/16433/21), від 02.08.2022р. (справа №420/5185/22), від 08.12.2021р. (справа №580/5565/20), від 07.06.2022р. (справа №600/6735/21) та інші.
Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж  Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з положеннями ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.         В адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок стосовно доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та суб`єктивній думці останнього.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року - скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2022р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          І.П. Косцова  

                                                                                                                   В.О. Скрипченко