Справа № 138/3713/21
Провадження № 22-ц/801/1619/2022
Категорія: 55
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року	Справа № 138/3713/21	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого: Копаничук С.Г.
Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В., 
за участю секретаря Литвина С.С. 
учасники справи:
позивач: Могилів-подільська окружна прокуратура; 
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , 
третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу   першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27.07.2022 року, постановлене у приміщенні того ж суду під головуванням судді Київської Т.Б., у цивільній справі за позовом Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору -Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання недійсними та скасування пунктів рішень міської ради та зобов`язання вчинити дії,-
В с т а н о в и в :
У грудні 2021 року Могилів-Подільська окружна прокуратура Вінницької області в інтересах держави звернулась до суду з позовом до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання частково недійсними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, зобов`язання вчинити дії. Вказала, що 01.10.2020 року на підставі рішення 46 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради № 1097 від 01.07.2020 «Про надання дозволу на виготовлення та затвердження технічних документацій, припинення та поновлення договорів із складання договору особистого строкового сервітуту земельних ділянок комунальної власності міської ради» та рішення 47 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 1117 від 11.09.2020 «Про часткові зміни та доповнення до рішень сесій міської ради» Могилів-Подільська міська рада та ОСОБА_1 , уклали договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності. За умовами вказаного договору сервітут встановлюється на 10 років відносно земельної ділянки, площею 0,0015 га в інтересах ОСОБА_1 з метою розміщення та використання тимчасової споруди для підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 і розрахунковою платою 36 393,60 грн. Метою використання земельної ділянки є встановлення та обслуговування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності. Вважає, що вказані рішення сесій міської ради в оскаржуваній частині та договір не відповідають вимогам ст. ст. 401-404 ЦК України, якими передбачено, що сервітут може бути встановлено з метою задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки у ефективному її використанні при неможливості задоволення такої потреби у будь-який інший спосіб. Оскільки реальною потребою ОСОБА_1 є отримання права користування земельною ділянкою виключно для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, що суперечить самій правовій природі сервітуту та меті його надання, то фактично, між відповідачами виникли відносини оренди земельної ділянки. Зазначила, що вищевказана земельна ділянка є не сформованою, її кадастровий номер у договорі відсутній і сформувати земельну ділянку площею 0,0015 га по АДРЕСА_1 неможливо, оскільки ОСОБА_1 встановив на острівці безпеки дороги вулиці Ринкової малу архітектурну форму без погодження органу Державтоінспекції та паспорту прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. 
Враховуючи вищевикладене просила суд:
-визнати недійсним та скасувати п. 2.3 та п.3.3 рішення 46 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради № 1097 від 01.07.2020 «Про надання дозволу на виготовлення та затвердження технічних документацій, припинення та поновлення договорів складання договору особистого строкового сервітуту земельних ділянок комунальної власності міської ради» стосовно ОСОБА_1 ;
-визнати недійсним та скасувати п. 1.5 рішення 47 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 1117 від 11.09.2020 «Про часткові зміни та доповнення до рішень сесій міської ради» стосовно ОСОБА_1 ;
-зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, площею 0,0015 га, розташовану по АДРЕСА_1 , з відновленням становища, яке існувало до порушення, а також вирішити питання про судові витрати.
Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2022 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано п. 2.3 та п. 3.3 рішення 46 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 1097 від 01.07.2020 «Про надання дозволу на виготовлення та затвердження технічних документацій, припинення та поновлення договорів зі складанням договору особистого строкового сервітуту земельних ділянок комунальної власності міської ради», якими затверджено технічну документацію із складання договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки комунальної власності міської ради ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0015 га, розташовану по АДРЕСА_1 , для встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та доручено земельному відділу міської ради підготувати, зареєструвати та видати договір особистого строкового сервітуту ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку для встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, терміном на 5 років. Визнано незаконним та скасовано п. 1.5 рішення 47 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 1117 від 11.09.2020 «Про часткові зміни та доповнення до рішень міської ради», яким міська рада внесла часткові зміни до рішень сесій міської ради, зокрема, 46 сесії 7 скликання від 01.07.2020 № 1097, а саме, в п.п. 3.3 п. 3 стосовно ОСОБА_1 , слова «терміном на 5 років», змінено на слова «терміном на 10 років», у зв`язку з допущеною технічною помилкою при наборі проекту рішення. У задоволенні позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити вищевказану земельну ділянку з відновленням становища, яке існувало до порушення – відмовлено. Вирішено питання судових витрат. 
В апеляційній скарзі перший заступник  керівника Вінницької обласної прокуратури, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду у відмовленні частини позовних вимог скасувати, та постановити в цій частині нове – про задоволення цих вимог. Вказав, що суд, дійшовши правомірного висновку про невідповідність окремих пунктів рішень Могилів-Подільської міської ради №1097 від 01.07.2000 року та №1117 від 11.09.2020 року у частині затвердження землевпорядної документації по складанню договору земельного сервітуту ОСОБА_1 вимогам ст. ст. 401-404 ЦК України, ст. ст. 79-1, 98, 99, 125, 126 ЗК України та Закону України «Про Державний земельний кадастр», безпідставно відмовив у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, вказавши при цьому, що такий спосіб захисту як зобов`язання винити дії не передбачений ст. 16 ЦК України. Крім того, суд не обгрунтував в чому полягає неефективність даного способу захисту на стадії виконання судового рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Рішення суду в частині визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішень міської ради не оскаржується, тому в цій частині апеляційним судом не переглядається. 
Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення  суду   в оскаржуваній частині не відповідає.
Суд встановив, що п. 2.3 рішення 46 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 1097 від 01.07.2020 «Про надання дозволу на виготовлення та затвердження технічних документацій, припинення та поновлення договорів зі складанням договору особистого строкового сервітуту земельних ділянок комунальної власності міської ради» затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із складання договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки комунальної власності міської ради, площею 0,0015 га, розташованої по АДРЕСА_1 , для встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та п. 3 цього рішення визначено земельному відділу міської ради підготувати, зареєструвати та видати договір особистого строкового сервітуту ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0015 га, для встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, терміном на 5 років (а.с.17-19). 
Пунктом 1.5 рішення 47 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 1117 від 11.09.2020 «Про часткові зміни та доповнення до рішень міської ради» внесено часткові зміни до п.п. 3.3 п.3 вищевказаного рішення міської ради, зокрема, стосовно ОСОБА_1 , слова «терміном на 5 років», змінено на слова «терміном на 10 років», у зв`язку з допущеною технічною помилкою при наборі проекту рішення (а.с.20).
Рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №78 від 26.03.2020 року , надано дозвіл ОСОБА_1 на видачу паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності площею 0,0011 га по АДРЕСА_2 , згідно схеми виконаній на топографо-геодезичній основі М 1:500, терміном на п`ять років. Зобов`язано ОСОБА_1 , зокрема: отримати погодження органу Державтоінспекції, технічні умови органу управління житлово-комунального господарства міської ради на зовнішнє освітлення, на благоустрій та на відведення зливових вод та балансоутримувача відповідних мереж щодо інженерного забезпечення тимчасових споруд; отримати паспорт прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в управлінні містобудування та архітектури міської ради (а.с.23).
З листа виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 02-22/3256 від 04.10.2021 року, вбачається, що сформувати земельну ділянку площею 0,0015 га по АДРЕСА_1 , яку відповідно до рішення 46 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради №1097 від 01.07.2020 року, передано в оренду терміном на 5 років ОСОБА_1 , немає можливості, так як самовільно встановлена мала архітектурна форма розташована на острівці безпеки дороги вулиці Ринкової. ОСОБА_2 не виконано зобов`язання зазначені у рішенні виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №78 від 26.03.2020, зокрема: не отримано погодження органу Державтоінспекції та отримання паспорту прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Крім того, рішення 46 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради №1097 від 01.07.2020 року можливо скасувати лише у судовому порядку (а.с.28).
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування, суд виходив з того, що оскаржувані рішення у частині затвердження землевпорядної документації по складанню договору земельного сервітуту ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст. ст. 401-404 ЦК України, ст. ст. 79-1, 98, 99, 125, 126 ЗК України та Закону України «Про Державний земельний кадастр», а тому підлягають скасуванню.
Відмовляючи у зобов`язанні ОСОБА_1 звільнити спірну земельну ділянку, суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не передбачений ст. 16 ЦК України.
З останнім висновком суду погодитись не можна ,оскільки суд дійшов до нього невірно встановивши обставини справи ,неправильно застосувавши норми матеріального і порушивши норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність висновку суду щодо зобов`язання звільнення ОСОБА_1 спірної земельної ділянки є не належним способом захисту, заслуговують на увагу. 
       За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
       Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
       Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.
До такого висновку щодо застосування ст. 16 ЦПК України дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19).
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.
Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Враховуючи зазначене та з огляду на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту щодо зобов`язання відповідача звільнити спірну земельну ділянку не суперечить та узгоджується із ст. 16 ЦК України та ст. 212 ЗК України, а тому висновок суду про неправильно обраний прокурором спосіб захисту порушених прав та відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача звільнити спірну земельну ділянку з відновленням становища, яке існувало до порушення є помилковим. 
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури  є обгрунтованими, рішення суду в частині відмови у зобов`язанні відповідача звільнити спірну земельну ділянку підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог, враховуючи те, що оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування щодо надання ОСОБА_1 сервітуту скасовані. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд при розгляді справи неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального і процесуального права рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням в частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог із вищезазначених підстав.
Керуючись ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

       П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури,-  задовольнити.
Заочне рішення Могилів-Подільського районного суду Вінницької області від 27.07.2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку,- скасувати.
Позовні вимоги Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку з відновленням становища, яке існувало до порушення, - задовільнити. 
Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, площею 0,0015 га, що розташована по АДРЕСА_2 , з відновленням становища, яке існувало до порушення. 
Стягнути у рівних частках на користь Вінницької обласної прокуратури з Могилів-Подільської міської ради Вінницької області та ОСОБА_1 12485 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий :                                                                               Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К. 

Оніщук В.В.