Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/280/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року                                                         м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі судового засідання Рябко А.Ю, захисника ОСОБА_1 - адвоката Гуцул М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 серпня 2022 року в справі про притягнення:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , 

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів об`єднаного судового провадження № 3\405\453\22 стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції 04 червня 2022 року з 23.25 до 23.45 год. оформлено три протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 та ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056345, оформленого 04.06.2022 року інспектором поліції Мироненко О.В., ОСОБА_1 поставлено за провину порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, а саме керування 04.06.22 року приблизно о 22.20 год. автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Михайлівська, 2 в м. Кропивницький у стані алкогольного сп`яніння.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №056319, оформленого 04.06.2022 року інспектором поліції Єрмін Ю.І., ОСОБА_1 04.06.2022 року о 22.20 год., під час керування автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Михайлівська, 2, що в м. Кропивницький, в порушення вимог п. 12.1 ПДР не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості та не впорався з керуванням, в результаті чого допустив наїзд на перешкоду, що призвело до пошкодження транспортного засобу. 
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056347, оформленого 04.06.2022 року інспектором поліції Дуткевич Д.М. вказано, що ОСОБА_1 04.06.2022 року близько 22.20 год. керуючи автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Михайлівська, 2, що в м. Кропивницький, здійснив наїзд на металеву огорожу та в порушення вимог п. 2.10 а) ПДР залишив місце пригоди. 
При таких обставинах, постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 серпня 2022 року, ОСОБА_1 який не з`явився в судове засідання без поважних причин визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст..124 та ст.122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
  Як вказано у рішенні вина ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, недотримання правил безпеки дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортного засобу та залишення місце пригоди повністю підтверджується сукупністю наявних у справі письмових доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями свідка ОСОБА_2 , самого ОСОБА_1 , схемою місця ДТП, актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу алкотесту «Драгер», а також відеозаписом обставин події.
У апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити адміністративне провадження, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що обставини, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а рішення суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП не грунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин цієї справи.
Так,  ОСОБА_1 стверджує, що матеріали справи щодо свідка ОСОБА_3 сфальсифіковані і не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, створення ДТП та залишення місця пригоди.
Вважає незаконними та протиправними дії працівників поліції, порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року при оформленні адміністративних матеріалів та його права на захист.
Зазначає  ОСОБА_1 також про порушення цілісності відеодиску із записом обставин події, з посиланням на презумпцію невинуватості, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та ряд рішень ЄСПЛ по даній категорії справ.
Крім того  ОСОБА_1 стверджує про порушення його права на захист та справедливий суд, яке виразилось у тому, що суддя за відсутністю даних про його своєчасне та належне повідомлення про судове засідання, розглянув справу за його відсутністю, тим самим позбавив  ОСОБА_1   законного права дати відповідні пояснення, представити суду докази та спростувати обставини, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок доказування покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Будучи своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, лейтенант поліції ОСОБА_4 , ст. лейтенант поліції Єрмін Ю.І. та капітан поліції Дуткевич Д.М. в судове засідання апеляційного суду повторно не з`явились, про поважні причини неявки суд не повідомили. 
З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення захисника  ОСОБА_1   адвоката Гуцул М.С., яка підтримала апеляційну скаргу і просила суд її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга  ОСОБА_1   підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
       Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
               Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення   ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, не зважаючи на відсутність даних про його своєчасне та належне повідомлення про явку в суд, розглянута без ОСОБА_1 , що призвело до порушення його права на захист та обмежено доступ до справедливого правосуддя. 
Даних про отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , матеріали справи також не містять, копію рішення суду захисник Діжевського І.А. отримала після ознайомлення з матеріалами справи лише 18 серпня 2022 року. 
               При таких істотних процесуальних порушеннях, постанову судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною та обґрунтованою. 
В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови  ОСОБА_1  слід поновити. 
              Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, була скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з одночасним запровадженням кримінальної відповідальності за такі дії.
В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав законної сили 03 липня 2020 року, були скасовані внесні Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зміни до ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»). 
Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України. 
Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. 
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту. 
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння  або під  впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння  або щодо  вживання лікарських препаратів, що знижують  увагу та  швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.
В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .
У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до  ст. 266 КУпАП.
  Крім того, відповідно до положень п.п. 2, 3 розділу І інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з п.6 розділу ІІ інструкції огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. 
У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. 
Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. 
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. 
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, присутність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку та наявність направлення на огляд водія транспортного засобу є обов`язковими умовами, передбаченими наведеним Порядком, невиконання яких ставить під сумнів дотримання визначеного законом порядку при проведенні такого огляду та його дійсність.
Тобто проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу; на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку); залучає двох свідків, які не можуть бути поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви (про це чітко прописано в Інструкції щодо неможливості поліцейським бути свідками огляду); видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. 
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння; якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складення відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП); якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Крім того, наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затверджено «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».
Відповідно до вимог цієї інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). 
У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.
Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі ( ВС справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) 
Переглядом наявного у справі відеозапису, апеляційний суд з об`єктивністю констатує, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем працівниками поліції в автоматичному режимі або іншим законним способом не зафіксований, не зазначено технічних характеристик засобу фіксації за допомогою якого зроблено відеозапис, що прикріплений до файлів з нагрудних камер працівників поліції та збережений на диску.
На відео зафіксовано, як 04 червня 2022 року приблизно 23.08 год.  ОСОБА_1 , який знаходиться біля припаркованого на узбіччі дороги автомобіля підходить один з працівників поліції та без пояснення причин пропонує  ОСОБА_1  перевірити цілісність «мундштука» роз`яснює, що у разі відмови продути пристрій стосовно  ОСОБА_1  буде оформлений протокол за відмову,   ОСОБА_1 погоджується, при цьому лунає сигнал повітряної тривоги.
ОСОБА_1 пояснює, що «тривога, опасно» закурює цигарку і одразу ж видихає повітря у пристрій, який показує результат 2.02 пром. алкоголю, з яким ОСОБА_1 не погоджується і пояснює, що готовий пройти огляд у медичному закладі.
При цьому, апеляційний суд відмічає, що на відео, будь-яких явних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проявляє, не вказує про ознаки алкогольного сп`яніння і працівник поліції перед початком процедури освідування.
На слідуючому останньому файлі (23.44.35 год.) інший працівник поліції пропонує ОСОБА_1 ознайомитися з протоколом за ст. 130 КУпАП і поставити свій підпис, на що  ОСОБА_1 відповідає, що він з протоколом не згоден, після цього відеозапис переривається. 
           Також апеляційний суд зазначає, що єдиний свідок у цій об`єднаній справі ОСОБА_3 , який нібито був очевидцем наїзду ОСОБА_1 на металеву огороджу та зникнення з місця пригоди, крім письмових пояснень, взагалі на відео ніде не фігурує, себе ніде не називає і не представляється, його анкетні дані поліцейським не встановлюються. 
При тому, що в Україні задекларований та діє принцип презумпції невинуватості, за відсутністю безперевного відеозапису, який би повністю відображав всі обставини цієї справи, неявка в судове засідання працівників поліції та неможливість перевірити в судовому засіданні пояснення свідка ОСОБА_3 , який залучений працівниками поліції до процесуальних дій, місце знаходження якого не відомо і встановити зв`язок неможливо (абонент не обслуговується) перевірити достовірність даних протоколів, які не співпадають у часі з відеозаписом (23.08 год.) законність, послідовність та неупередженість дій працівників поліції при оформленні адміністративних матеріалів стосовно  ОСОБА_1   неможливо. 
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факт.
          Вищенаведені очевидні факти, на думку апеляційного суду свідчить про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів",затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, що свідчить про те, що огляд  ОСОБА_1   на стан сп`яніння, який проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, є недійсним.
           Визначальним у цій справі є непослідовність дій, а по суті ігнорування працівниками поліції вищевказаних вимог закону та вказаних вище нормативно-правових актів.
Крім того, згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок доказування покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В даному випадку, версія працівників поліції про ДТП за участю ОСОБА_1 та залишення ним місця пригоди ґрунтується лише на письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 або ОСОБА_5 , як вказано в оскаржуваному рішенні, при тому, що його підпис у письмових поясненнях до протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП про те, що ОСОБА_1 нібито наїхав на металеву огорожу або перешкоду, а після цього залишив місце пригоди, явно відрізняється від його підпису у поясненнях, більш того інформація про ДТП по лінії 102 не фіксувалась, відповідний рапорт працівника поліції у справі відсутній. 
Це свідчить про те, що протоколи про вчинення ОСОБА_1   адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП оформлені працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з порушенням вимог ст.ст. 19, 57, 59, 63 Конституції України, ст.ст. 254, 256, 268 КУпАП, а схема ДТП не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
             Не може і не повинен суд здійснювати функції сторони обвинувачення, як в даному випадку, а наведені обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1   складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст..122-4 та  ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді місцевого суду підлягає безумовному скасуванню. 
Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга  ОСОБА_1  підлягає задоволенню, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст..122-4 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
   Керуючись ст. 245, 247, 251, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 серпня 2022 року.
         Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити. 
          Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 серпня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст.122-4 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу даних адміністративних правопорушень. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                                                                Д. Л. Іванов