ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/1590/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент-Перетворювач» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року (суддя Богатинський Б.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 04.07.2022 року) в справі № 280/1590/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент-Перетворювач» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в:
05.01.2022 року ТОВ «Елемент-Перетворювач» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту – відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.12.2021 року №0190651807, прийняте 14.12.2021 року уповноваженою особою Головного управління ДПС у Запорізькій області, яким визначений розмір штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за порушення товариством строків сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Елемент-Перетворювач», подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що ним оскаржується податкове повідомлення-рішення, яким до нього було застосовано штраф 25 % за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість. Апелянт вказував, що податковим правопорушенням є протиправне, винне діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього). Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Апелянт вказував, що податковий орган виносячи оскаржуване податкове повідомлення-рішення не встановив умисел, бездіяльність, нерозсудливість або недобросовісність  ТОВ «Елемент-Перетворювач» щодо несплати узгодженого податкового зобов`язання. ТОВ «Елемент-Перетворювач» мало об`єктивну неможливість сплатити податкові зобов`язання вчасно, та Головного управління ДПС у Запорізькій області це не враховано. Апелянт вказував, що відповідно до норм п. 112.2. ст. 112 ПК України, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи. Податковим органом не було надано жодних документальних доказів та не наведено встановлених фактів, що ТОВ «Елемент-Перетворювач» мало можливість для дотримання порушених норм ПКУ, не доведено що платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. Нормами п. 124.1. ст. 124 ПК України, відповідно до якої ТОВ «Елемент-Перетворювач» було притягнуто до відповідальності, передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. Діяння, щодо не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання повинні бути вчинені умисно, і тільки у такому разі тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації. Відповідно до ст. 124 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі  Кодексу  чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі Кодексу  чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу. Діяння, передбачені пунктом 124.1 статті вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання, діяння, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів,  тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання. Податковим правопорушенням, у відповідності із п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених Кодексом. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. Не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення. Суд першої інстанції вказував, що актом камеральної перевірки акті від 19.11.2021 року № 11327/08-01-18-07/30077685 визначено, що перевіркою порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначених п.57.1 ст.57  розділу  II, пунктом 203.2 статті 203  розділу  V ПК України, з урахуванням  статті 102 ПК України, встановлено несвоєчасність сплати узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 150485,40 грн. Суд першої інстанції вказував, що платником податків самостійно визначено суму податкового зобов`язання, на етапі підготовки податкової звітності, а тому позивач усвідомлював про обов`язок в подальшому сплатити дані зобов`язання. Також позивач сплатив дані суми податкових зобов`язань з запізненням, тобто він був обізнаний із наявністю обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання та усвідомлював, що такий обов`язок в нього існує. Позивач обізнаний із граничними строками сплати податку, адже вони закріплені в Кодексі та знаходяться у вільному доступі, крім того у попередніх звітних періодах платником своєчасно та в повному обсязі сплачено задекларовані суми ПДВ. Суд першої інстанції вказував, що матеріали справи не містять будь яких пояснень, листів з інформацією щодо обставин, які звільняють від відповідальності або пом`якшують відповідальність за вчинення податкових правопорушень, неможливості виконання ним обов`язку зі своєчасної сплати податку передбаченого Кодексом. Позивач не заперечує проти факту порушення ним строків сплати грошових зобов`язань, а лише наголошує на відсутність у нього умислу та посилається на те, що дії позивача були спрямовані на виплату заробітної плати найманим працівникам та сплаті податків і зборів, пов`язаних з такою виплатою, сплаті за електричну енергію та надані позивачу послуги, а тому умисел в діяннях відсутній. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у ст.ст.  16,  36 ПК України.
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що ТОВ «Елемент-Перетворювач» подало податкову декларацію з ПДВ за листопад 2020 року № 9337098110 від 17.12.2020 року, в якій задекларовано рядок 1 8 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» в сумі 113247 грн. Граничний термін сплати визначеного податкового зобов`язання 30.12.2020 року. 
В ІКПП рахувалась переплата у розмірі 17847,76 грн., яка була зарахована в рахунок погашення зазначеної декларації та виникла заборгованість в розмірі 95399,24 грн., яка була погашена після списання коштів з електронного рахунку, 11.01.2021 зараховано 97247 грн. надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 178781595 від 11.01.2021 року. 
Встановлено, що ТОВ «Елемент-Перетворювач» подано податкову декларацію з ПДВ за січень 2021 року №9029122791 від 18.02.2021 року, в якій задекларовано рядок 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» в сумі 56934 грн. Граничний термін сплати 02.03.2021 року. 
В ІКПП рахувалась переплата у розмірі 1847,76 грн, яка зарахована в рахунок погашення зазначеної декларації та виникла заборгованість в розмірі 55086,24 грн., яка погашена після списання коштів з електронного рахунку, 23.03.2021 року зараховано 55086,24 грн. надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки з єдиного внеску згідно платіжного доручення № 5583 від 23.03.2021 року. 
Встановлено, що 09.11.2021 року головним державним інспектором Вознесенівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Запорізькій області проведена камеральна перевірка з питання своєчасності сплати ТОВ «Елемент-Перетворювач» узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість. За результатами камеральної перевірки складений акт від 19.11.2021 року № 11327/08-01-18-07/30077685. У висновках акту вказано, що ТОВ «Елемент-Перетворювач» в порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з ПДВ, що свідчить про неналежне виконання платником податкового обов`язку зі сплати в повному обсязі сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Вказано, що позивачем діяння вчинено умисно, направлене а порушення податкового законодавства, відсутні підстави, які звільняють ТОВ «Елемент-Перетворювач» від фінансової відповідальності. ТОВ «Елемент-Перетворювач» зазначає, що акт отриманий ним 24.11.2021 року.
14.12.2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №0190651807, яким до ТОВ «Елемент-Перетворювач» застосовано штрафні санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань,  визначено суму штрафних санкції у розмірі 37621,35 грн. 
ТОВ «Елемент-Перетворювач» вказувало, що у нього не виникало обов`язку сплатити податкове зобов`язання, що визначено ним у податкових деклараціях № 9337098110 від 17.12.2020 року та №9029122791 від 18.02.2021 року, оскільки податкове зобов`язання виникає після реєстрації податкових накладних. ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» реєстрацією податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних не підтверджує сплату ТОВ «Елемент-Перетворювач» грошових коштів за електроенергію ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач». Вказує, що несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобвоязання сталась не з його вини та не умисно. 
Згідно пп.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36, п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податку зобов`язаний обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. 
Згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Разом з тим, відповідно до п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до п. 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України  податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно п.п. 124.1 – 124.3 ст. 124 ПК України (у редакції, дійсній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу. Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до  податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються. Діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання. Діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Отже, норми ПК України встановлюють обов`язок сплатити самостійно задекларовані суми податкового зобов`язання.  Обов`язок по сплаті виникає не пізніше 10 днів після закінчення строку граничного для подання відповідної податкової звітності. 
Податковим органом зафіксовано та позивач не заперечує, що ним допущено несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість, зокрема по податковій декларації № 9337098110 граничний строк сплати 30.12.2020 року, по податковій декларації №9029122791 граничний строк сплати 02.03.2021 року.
Норми ПК України встановлюють відповідальність у разі вчасної несплати самостійно задекларованих сум податку.  У разі несвоєчасної сплати самостійно узгодженого податного зобов`язання передбачена відповідальність у вигляді штрафу, розмір якого залежить від  кількості днів простроченої сплати. Несвоєчасна сплата узгодженого податного зобов`язання тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання. Несвоєчасна сплата, вчинена повторно протягом 1095 календарних днів, або на строк більше 90 календарних днів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Згідно п. 109.1, п. 109.2 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно п.п. 112.1, 112.2, 112.7, 112.8 ст. 112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.
Обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є: сплив строків давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення; вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла у відповідності до індивідуальної податкової консультації, наданої такому платнику податків у паперовій або електронній формі, за умови, що така консультація зареєстрована в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, або до узагальнюючої податкової консультації та/або до висновку об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права, від якого в подальшому було відступлено; вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла у відповідності до правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи, які в подальшому було змінено за наслідками перегляду Великою Палатою Верховного Суду; вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів; вчинення діяння (дії або бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія (щодо податкових правопорушень, передбачених  статтями 124  і 125-1  цього Кодексу); вчинення діяння (дії або бездіяльності) з вини оператора поштового зв`язку, інформація про якого міститься в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, за умови виконання обов`язку, визначеного  абзацом другим  пункту 49.6 статті 49 цього Кодексу; вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою в роботі електронного кабінету і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її/його існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету; самостійне виправлення платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що містяться у раніше поданих ним  податкових деклараціях  та розрахунках (уточнюючих податкових деклараціях та розрахунках), за умови сплати самостійно донарахованих податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених  пунктом 50.1  статті 50 цього Кодексу (щодо правопорушення, передбаченого  пунктом 123.1  статті 123 цього Кодексу); вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору); вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла відповідно до консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, наданої в письмовій або електронній формі, а також до узагальнюючої консультації, зокрема на підставі того, що у подальшому такі консультації були змінені або скасовані; вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла відповідно до наданого попереднього рішення митного органу про застосування окремих положень законодавства України з питань митної справи, у тому числі в разі, якщо таке рішення в подальшому було відкликано з причин, встановлених  пунктами 2,  3  частини сьомої статті 23 Митного кодексу України; інші випадки звільнення від фінансової відповідальності, передбачені цим Кодексом або  Митним кодексом України.
Відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання у вигляді штрафу настає у разі коли така несплата вчинена умисно, без наявності непереборних та незалежних від платника обставин. 
Передбачено, що діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені до контролюючого органу обставини, які свідчать, що платник податків не удавано, не цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства. 
ТОВ «Елемент-Перетворювач» не повідомило відповідача про труднощі, що виникли зі сплатою самостійно задекларованого податку, не вказувало, що завадило здійснити своєчасну сплату податкових зобов`язань.  ТОВ «Елемент-Перетворювач» документально не підтверджує у межах цієї справи, які обставини завадили сплатити податкові зобов`язання у відведений строк. 
Сплата податків, є одним з основних обов`язків платників, у своїй діяльності вони повинні враховувати  таких обов`язок та не уникати його, розподіляти кошти прибутку таким чином, щоб можливо було сплатити обов`язкові платежі. 
Не встановлено які ТОВ «Елемент-Перетворювач» робило активні дії, зокрема повідомляло ДПС України,  Головне управління ДПС у Запорізькій області щодо не можливості сплати податкових зобов`язань через відсутність коштів на рахунках чи не можливістю їх використання, тощо. Головне управління ДПС у Запорізькій області не обізнане про наявність безпереборних обставин у ТОВ «Елемент-Перетворювач» щодо неможливості вчасно сплатити визначені податкові зобов`язання.
Норма п. 112.8 ст. 112 ПК України передбачає перелік умов, за якими особа може бути звільнена від відповідальності у разі настання певних обставин, які не залежали від дій такої особи, у переліку не наявні підстави для звільнення від відповідальності на які посилається у своїх доводах  ТОВ «Елемент-Перетворювач». 
          Згідно п. 109.3, п. 109.4 ст. 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених  пунктом 119.3  статті 119,  пунктами 123.2-123.5  статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1  цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Головне управління ДПС у Запорізькій області встановило можливість здійснення ТОВ «Елемент-Перетворювач» сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань, адже здійснило сплату коштів 11.01.2021 року та 23.03.2021 року, затримка по податковій декларації № 9337098110 становила 12 днів, по податковій декларації №9029122791 затримка становила 21 день. Тобто контролюючий орган навпаки встановив можливість сплати позивачем податкових зобов`язань. 
  Затримка сплати узгоджених податкових зобов`язань при обізнаності про їх обов`язкову сплату та із наявністю обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання визначається як протиправна дія платника податків. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених для платника податків. 
У постанові від 31.01.2020 року у справі № 821/819/17 Верховний Суд вказував, що саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням. Для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності, необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку.
          Як вказувалось вище, у випадку несвоєчасної сплати податкового зобов`язання ТОВ «Елемент-Перетворювач», не повідомляє та не наводить докази об`єктивної неможливість невиконання ним своїх зобов`язання.  Слід зважати на  неправомірність дій позивача, оскільки такий не сплачував самостійно задекларовані податкові зобов`язання.
          Відповідно до п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство ґрунтується на принципах рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу. 
Отже, ТОВ «Елемент-Перетворювач» було допущено порушення термінів сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань. Головне управління ДПС у Запорізькій області врахувало наявність вини у позивача, відсутність непереборних обставин щодо несвоєчасної сплати, та винесло податкове повідомлення-рішення про накладання штрафу.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
У разі задоволення позовних вимог позивача, документально підтверджені та здійснені ним судові витрати повертаються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача – суб`єкта владних повноважень. У разі відмові у задоволенні позовних вимог, судові витрати позивачу не повертаються. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент-Перетворювач» - залишити без задоволення.
                              Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року в справі № 280/1590/22  – залишити без змін.
                              Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.   
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова