П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
22 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 947/37050/21	

Категорія: 110010000          Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 22.04.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.
при секретарі           – Піть І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі (в режимі відеоконференції) адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), третя особа державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Корольова Наталя Михайлівна, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції (ДЕІ) Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), третя особа державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Корольова Н.М., про скасування постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) №002964 від 12 листопада 2021 року 
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) Корольовою Н.М. не всебічно, неповно і не об`єктивно розглянуто адміністративну справу, що в свою чергу призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Корольова Н.М. при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяла в межах своїх повноважень і у відповідності до вимог Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про охорону атмосферного повітря", що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП і не підлягає скасуванню.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволено.
Постанову №002964 від 12 листопада 2021 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Корольовою Н.М.. про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 78 КУпАП скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 78 КУпАП – закрито.
Стягнуто з ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська) (ЄДРПОУ 43879780) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.
В апеляційній скарзі ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська) ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          під час обстеження території ТПВ "Дальницькі кар`єри" виявлено, що на полігоні здійснено реконструкцію та технічне переоснащення, а саме: при огляді території виявлено заглиблені в тіло звалища металеві вертикальні труби для відводу біогазу, який надходить до станції дегазації ТОВ "КЛІАР ЕНЕРДЖІ", технічне переоснащення та реконструкцію звалища здійснено на підставі договору б/н на дегазацію полігону від 01 червня 2019 року між ТОВ "СОЮЗ" та ТОВ "КЛІАР ЕНЕРДЖІ";
-          з урахуванням вказаних фактів та положень нормативних актів, посадові особи інспекції кваліфікували порушення вимог природоохоронного законодавства ТОВ "СОЮЗ", що здійснює провадження господарської діяльності на території твердих побутових відходів "Дальницькі кар`єри" відповідно до Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 01 грудня 2010 року №435. Отже, як підтверджується вищеописаними доказами, правові підстави визначення території ТПВ "Дальницькі кар`єри" полігоном – наявні, та були наведені суду першої інстанції у відзиві на позовну заяву, однак, судом першої інстанції не було ані досліджено, ані надано будь-якої правової оцінки доводам та доказам відповідача на обґрунтування факту, що територія ТПВ "Дальницькі кар`єри" є полігоном побутових відходів;
-          у даному випадку, суду слід надавати оцінку праву користування ТОВ "СОЮЗ" територією твердих побутових відходів "Дальницькі кар`єри", що є полігоном ТПВ з урахуванням положень Договору б/н на дегазацію полігону від 01 червня 2019 року, Договору №1с/195 оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями від 11 листопада 1999 року, Комплексного експертного заключення №453-455 від 05 жовтня 2007 року, що свідчать про наявність інженерного устаткування, а не нерухомістю згідно ст. 182 ЦК України;
-          полігон "Дальницькі кар`єри" є стаціонарним джерелом забруднення атмосферного повітря, викид кваліфікується як неорганізований, за фактом експлуатації полігону мають місце забруднюючі речовини, що відносяться до найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, та граничнодопустимі викиди яких в атмосферне повітря підлягають обов`язковому регулюванню, дотримання яких запобігає виникненню небезпеки для здоров`я людини та стану навколишнього природного середовища від впливу шкідливих чинників атмосферного повітря.
У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справ та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська), перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Згідно постанови №002964 від 12 листопада 2021 року ОСОБА_1 допустив викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. 
Адміністративний протокол №002964 від 02 листопада 2021 року свідчить про те, що на місті правопорушення проби не відбирались.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" не є ні нерухомим майном, ні іншим нерухомим майном, оскільки б якщо це було так, то в силу ст.182 ЦК України таке право підлягало би державній реєстрації прав на нерухомість.
Крім цього, "Методичні рекомендації стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації", схвалені Рішення колегії Державної реєстраційної служби України 11 грудня 2012 року, протокол №3, не містять визначення такого нерухомого майна або іншого нерухомого майна, як звалище.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції погодився з твердженням позивача, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.78 КУпАП.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 76, 77 КАС України, ч.1 ст. 78, ст. 251 КУпАП.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 78 КУпАП встановлено, що викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні таких дій: викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без спеціального дозволу; неодержання вимог, передбачених дозволом; інші порушення порядку здійснення викидів у атмосферне повітря; перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування споруд і об`єктів; перевищення гранично допустимих рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на атмосферне повітря; вплив гранично допустимих рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на атмосферне повітря без спеціального дозволу.
Зі змісту, як адміністративного протоколу №000315 від 14 липня 2020 року, так і зі змісту постанови №000315 від 29 липня 2020 року, неможливо встановити: в чому саме полягає об`єктивна сторона правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення, об`єктивну сторону правопорушення неможливо встановити, що вірно вказано судом першої інстанції.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем в оскаржуваній постанові зазначено, що, - "при експлуатації Одеського міського полігону (інженерна споруда) ТПВ "Дальницькі кар`єри", який є стаціонарним неорганізованим джерелом здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, викидає забруднюючи речовини в атмосферне повітря …".
Колегія суддів критично відноситься до вищенаведеного обґрунтування постанови про накладення адміністративного стягнення, зважаючи на наступне.
Відповідно до Державного акту на право користування землею №3033801, Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" не є стаціонарним джерелом забруднення атмосфери, оскільки звалище само по собі не є підприємством, цехом, агрегатом, установкою або іншим нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.
Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" не є ні нерухомим майном, ні іншим нерухомим майном, оскільки б якщо це було так, то в силу ст. 182 ЦК України таке право підлягало би державній реєстрації прав на нерухомість.
Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" було створене у 1977 році без проекту. Тому до спірних відносин застосовуються "Рекомендації з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів", затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України від 10 січня 2006 року №5.
Відповідно до п.1.1., ці Рекомендації призначені для удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів (ТПВ), незалежно від їх підпорядкованості, які не мають проектів, роботи на яких виконуються з порушенням технології захоронення ТПВ, а персонал не забезпечений необхідними санітарно- гігієнічними умовами.
Державна екологічна інспекція в Одеській області у своїй роботі помилково застосовує "Правила експлуатації полігонів побутових відходів", затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 01 грудня 2010 року №435 (надалі Правила).
Згідно п.1.2. Правил, ці Правила поширюються на полігони, що діють, та нові полігони, прийняті в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 ( 461-2011-п ).
Згідно п.6.1 Рекомендацій, якщо планується експлуатація звалища ТПВ на перспективу, то першочерговим завданням є перетворення звалища на полігон згідно з проектом і його інженерне забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами, а також створення комфортних мов для виробничого персоналу.
Відмінність звалища від полігону визначається, по-перше, наявністю проекту, по-друге, наявністю інженерного забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами.
Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" було створене у 1977 році без проекту та не має інженерного забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами, в зв`язку з чим не є полігоном твердих Побутових відходів (ТПВ).
Таким чином, визначення відповідачем Одеського міського звалища "Дальницькі кар`єри", як стаціонарним джерелом, так і полігоном ТПВ є помилковим.
Вищенаведені висновки викладені у рішенні Приморського районного суду (м. Одеси) від 23 грудня 2020 року у справі №522/13430/20, яке не було оскаржено та набрало законної сили 08 січня 2021 року.
Згідно ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням вищенаведеного та керуючись ч.4 ст. 78 КАС України колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів висновок суду першої інстанції викладені у вищезазначеному рішення Приморського районного суд (м. Одеси), про визначення Одеського міського звалища "Дальницькі кар`єри" стаціонарним джерелом забруднення атмосферного повітря.
Щодо обґрунтованості постанови про накладення адміністративного стягнення від12 листопада 2021 року №002964 передбаченого ч.1 ст. 78 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б давали змогу суду дійти висновку про протиправність дій позивача.
Так, з матеріалів справи вбачається, що представниками відповідача при здійснені перевірки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відбиралися проби повітря, які б давили підстави стверджувати, що з боку позивача мало місце здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (азота діоксида вуглецю, ангідрита сірчаного та інших).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.78 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на позовну заяву, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий:                                                                                                    Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.