ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5929/22 Справа № 200/8199/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Решетнік М.О. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (Акціонерного товариства «ОТП Банк»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,– 

ВСТАНОВИЛА:
26 жовтня 2009 року ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 02 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_3 (позичальник) був укладений кредитний договір №СМ-SМЕ300/159/2007, на підставі якого їй було надано кредит у розмірі 20635,00 дол. США на придбання нерухомого майна строком до 28 липня 2017 року. Крім того, 02 серпня 2007 року був укладений кредитний договір №СМ-SМЕ300/160/2007 з ОСОБА_3 , на підставі якого їй було надано кредит у розмірі 134365,00 доларів США на споживчі цілі строком до 30 липня 2014 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаними вище кредитними договорами, між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №SR-SМЕ300/159/2007 від 02.08.2007 року та договір поруки №SR-SМЕ300/160/2007 від 02.08.2007 року. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, станом на 06.10.2009 року утворилась заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕ300/159/2007 від 02.08.2007 року в розмірі 21412,36 доларів США (заборгованість за тілом кредиту - 17539,72 доларів США, заборгованість по відсоткам - 1699,64 доларів США, пеня - 2173,00 доларів США) та за кредитним договором №СМ-SМЕ300/160/2007 від 02.08.2007 року в розмірі 127577,70 дол. США (сума заборгованості по кредиту - 104723,71 доларів США, заборгованість за відсотками - 7595,86 доларів США, пеня - 15258,13 доларів США). Тому позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів вказану вище заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 148990,06 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06 жовтня 2009 року становить 1193410,38 грн.; стягнути з відповідачів 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. 
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 10 вересня 2019 року про виправлення описки, позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з  ОСОБА_3 та  ОСОБА_1  солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №СМ-SЕ300/159/2007 та №СМ-SМЕ300/160/2007 від 02.08.2007 року в сумі 1182638,30 грн., на повернення судових витрат - 1820,00 грн., а всього 1184458,30 грн. (а.с. 99-100 т.1, 11 т.2). 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного заочного рішення в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог банку до вказаного відповідача. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Місцезнаходженням позивача АТ «ОТП Банк» є м. Київ по вул. Жилянська, 43. На день розгляду даної справи на території м. Дніпро та Київської області не ведуться активні бойові дії, поточна обстановка у даних регіонах є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості направлення АТ «ОТП Банк», як юридичною особою, свого представника в судове засідання, а також доказів того, що він не має можливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України. 
У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 02 серпня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та  ОСОБА_3 (позичальник) був укладений кредитний договір №СМ-SME300/159/2007, відповідно до умов якого банк надав  ОСОБА_3  кредит на придбання нерухомого майна у розмірі 20635,00 доларів США, із плаваючою процентною ставкою за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 28 липня 2017 року, що також підтверджується копією валютного меморіального ордеру №96 від 02.08.2007 року (а.с. 31-35, 65 т.1). 
Додатком №1 до кредитного договору №СМ-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року погоджено Графік повернення кредиту та сплати відсотків, яким погашення кредиту визначено щомісячними платежами з останнім платежем не пізніше 28.07.2017 року (а.с. 35 зворот - 36 т.1). 
З метою забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань  ОСОБА_3 за кредитним договором №СМ-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року, того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та  ОСОБА_1  (поручитель)було укладено договір поруки №SR-SME300/159/2007, згідно з пунктами 1.1 - 1.2 якого, поручительвзяв на себе солідарне зобов`язання перед банком відповідати за повне та своєчасне виконання  ОСОБА_3  її боргових зобов`язань перед кредитором за вказаним кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань(а.с. 50-51 т.1). 
Відповідно до п. 4.1. договору поруки №SR-SME300/159/2007 від 02.08.2007 рокувстановлено, що цей договір діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором.
Крім того, 02 серпня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та  ОСОБА_3 (позичальник) був укладений кредитний договір №СМ-SME300/160/2007, відповідно до умов якого банк надав  ОСОБА_3  кредит на споживчі цілі у розмірі 134365,00 доларів США, із плаваючою процентною ставкою за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 30 липня 2014 року, що також підтверджується копією валютного меморіального ордеру №95 від 02.08.2007 року (а.с. 37-48, 64 т.1). 
У пункті 4.1.1 кредитного договору встановлено, що за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, за кожний день прострочки; зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. 
Додатком №1 до кредитного договору №СМ-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року погоджено Графік повернення кредиту та сплати відсотків, яким погашення кредиту визначено щомісячними платежами з останнім платежем не пізніше 30.07.2014 року (а.с. 48-49 т.1). 
Для забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань  ОСОБА_3 за кредитним договором №СМ-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року, між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та  ОСОБА_1  (поручитель)було укладено договір поруки №SR-SME300/160/2007, згідно з пунктами 1.1 - 1.2 якого, поручительвзяв на себе солідарне зобов`язання перед банком відповідати за повне та своєчасне виконання  ОСОБА_3  її боргових зобов`язань перед кредитором за вказаним кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань(а.с. 52-53 т.1). 
Відповідно до п. 4.1. договору поруки №SR-SME300/160/2007 від 02.08.2007 рокувстановлено, що цей договір діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. 
ОСОБА_3 було допущено невиконання умов вищевказаних кредитних договорів.
30 квітня 2009 року АТ «ОТП Банк» направило позичальниці  ОСОБА_3 досудові вимоги від 22.04.2009 року за кредитними договорами №СМ-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року та №СМ-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року, в яких банк вимагав дострокового виконання зобов`язань за вказаними договорами в повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з дати одержання цієї вимоги, що підтверджується копіями досудових вимог та копіями опису вкладення в цінний лист (а.с. 56-57, 58-59 т.1). 
Таким чином, термін дострокового повернення кредиту за кредитним договорами №СМ-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року та №СМ-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року настав 07.06.2009 року.
Також, АТ «ОТП Банк» 30 квітня 2009 року направило досудові вимоги від 22.04.2009 року за кредитними договорами №СМ-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року та №СМ-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року поручителю ОСОБА_1 , в яких банк на підставі договорів поруки пропонував поручителю достроково виконати боргові зобов`язання боржника за вказаними договорами в повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання цієї вимоги, що підтверджується копіями досудових вимог та копіями опису вкладення в цінний лист (а.с. 60-61, 62-63 т.1). 
У зв`язку з неналежним виконанням  ОСОБА_3 умов вказаних вище кредитних договорів, станом на 06.10.2009 року утворилась заборгованість, а саме:
- за кредитним договором №СМ-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року заборгованість за тілом кредиту - 17539,72 доларів США, заборгованість по відсоткам - 1699,64 доларів США, пеня - 2173,00 доларів США, а всього 21412,36 дол. США (а.с. 54 т.1);
- за кредитним договором №СМ-SМЕ300/160/2007 від 02.08.2007 року сума заборгованості по кредиту - 104723,71 доларів США, заборгованість за відсотками - 7595,86 доларів США, пеня - 15258,13 доларів США, а всього 127577,70 дол. США (а.с. 55 т.1).
Також встановлено, що 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с. 126-132 т.1). 
Згідно п. 3.1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь продавця винагороду. 
Відповідно до змісту ст. 1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, відступлення права на кредитний портфель передбачає відступлення права вимоги кредитора до боржників та їх поручителів. 
За умовами вказаного вище договору ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги, в тому числі, за кредитними договорами №СМ-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року та №СМ-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року, що підтверджується витягом з додатку №1 (а.с. 132-144 т.1).
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2013 року замінено стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 161 т.1). 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. 
Встановивши, що позивачем було змінено строк виконання зобов`язань за кредитними договорами №СМ-SME300/159/2007 та №СМ-SМЕ300/160/2007 від 02.08.2007 року у повному обсязі до 08.06.2009 року; приймаючи до уваги безпідставне нарахування позивачем відсотків за користування кредитом та пені поза межами строку кредитування, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за договором №СМ-SME300/159/2007 по нарахованим відсоткам в сумі 816,57 дол. США та пені в сумі 1518,41 дол. США, а також за договором №СМ-SМЕ300/160/2007 по нарахованим відсоткам в сумі 4891,19 дол. США та пені в сумі 10263,84 дол. США, що сформувалась за період з 09.06.2009 року станом на 06.10.2009 року, відповідно до змісту позовних вимог. 
Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
За положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. 
Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її дії, частина 4 ст.559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч.4 ст.559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення ч.4 ст.559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення ч. 4 ст. 559 ЦК України). 
У постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі №6-53цс14 зроблено висновок, що у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12 (провадження №14-145цс18) вказано, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком у справі №6-53цс14 і не вбачає підстав для відступлення від нього.
У даній справі договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки згідно із пунктом 4.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором.
Встановлено, що за умовами кредитних договорів №СМ-SME300/159/2007 та №СМ-SМЕ300/160/2007 від 02.08.2007 року погашення заборгованості повинне здійснюватись щомісячними платежами. Дата остаточного погашення заборгованості за обома договорами встановлена (змінена) до 08.06.2009 року. 
Таким чином, виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, умов кредитних договорів, зокрема щодо періодичності сплати платежів, умов договорів поруки; встановивши, що позивач звернувся до суду з даним позовом 26.10.2009 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви (а.с. 2),  – колегія дійшла висновку, що порука ОСОБА_1 в даному випадку припинена лише в частині обов`язків поручителя, що існували у період до 26.04.2009 року, тобто за межами шестимісячного строку, що передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин. 
Такий висновок відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі №6-272цс16. 
Отже, за період з 26.04.2009 року по 06.10.2009 року (згідно позовних вимог) заборгованість підлягає солідарному стягненню з позичальника і поручителя; заборгованість, що сформувалась у період до 26.04.2009 року, підлягає стягненню лише з позичальника ОСОБА_3 . 
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги встановлення апеляційним судом факту припинення поруки відповідача  ОСОБА_1  в частині зобов`язань, що існували у строк до   26.04.2009 року; враховуючи зміст позовних вимог, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором №CM-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року, станом на 06.10.2009 року: 
- солідарно з  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у загальному розмірі 18323,12 дол. США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 17539,72 дол. США, відсотків за користування кредитом у розмірі 303,78 дол. США та пені у сумі 479,63 дол. США;
- з позичальника  ОСОБА_3 в загальному розмірі 754,26 дол. США, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 579,30 дол. США та пені у сумі 174,96 дол. США. 
Також на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №CM-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року, станом на 06.10.2009 року: 
- солідарно з  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у загальному розмірі 110888,58 дол. США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 104723,71 дол. США, відсотків за користування кредитом у розмірі 1684,13 дол. США та пені у сумі 4480,73 дол. США;
- з позичальника ОСОБА_3 у загальному розмірі 1534,09 дол. США, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1020,53 дол. США та пені у сумі 513,56 дол. США. 
Розмір наведеної вище заборгованості підтверджується представленими банком розрахунками, які є арифметично правильними, викладені у зручній для дослідження табличній формі та не спростовані відповідачами (а.с. 54, 55 т.1). 
Щодо посилань апелянта на відсутність оригіналів кредитних договорів і договорів поруки та нечитабельність їх копій, колегія зазначає наступне. 
Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Позивачем представлені належним чином завірені та у задовільній якості копії письмових доказів на підтвердження укладення із відповідачами кредитних договорів та на їх забезпечення договорів поруки, а також доказів видачі позичальнику кредитних коштів.
Саме лише посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи оригіналів договорів не спростовує факту укладення між сторонами цих договорів та не спростовує презумпцію правомірності правочину. 
Доказів визнання кредитних договорів, або договорів поруки у встановленому законом порядку недійсними (нікчемними, неукладеними, тощо) повністю або частково, суду не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом, а також оригіналів кредитних та договорів поруки - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання. 
При цьому, згідно змісту апеляційної скарги,  ОСОБА_1 не заперечує факту укладення з позивачем договорів поруки №SR-SME300/159/2007 та №SR-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року, або невідповідності конкретних його умов. 
Колегія наголошує, що клопотання про витребування судом оригіналів кредитних договорів та договорів поруки для огляду відповідачами не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання. 
На викладені вище факти місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що спричинило неправильне застосування матеріального закону та ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вищевикладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційною скарги, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  – задовольнити частково. 
Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» (Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути солідарно з  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 21685166) заборгованість за кредитним договором №CM-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року, станом на 06.10.2009 року, у загальному розмірі 20651 (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят один) дол. США 04 центи, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 17539,72 дол. США, відсотків за користування кредитом у розмірі 1113,28 дол. США та пені у сумі 1998,04 дол. США. 
Стягнути з  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 21685166) заборгованість за кредитним договором №CM-SME300/159/2007 від 02.08.2007 року, станом на 06.10.2009 року, у загальному розмірі 761 (сімсот шістдесят один) дол. США 32 центи, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 586,36 дол. США та пені у сумі 174,96 дол. США. 
Стягнути солідарно з  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 21685166) заборгованість за кредитним договором №CM-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року, станом на 06.10.2009 року, у загальному розмірі 125261 (сто двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят один) дол. США 41 цент, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 104723,71 дол. США, відсотків за користування кредитом у розмірі 6677,12 дол. США та пені у сумі 13860,58 дол. США. 
Стягнути з  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 21685166) заборгованість за кредитним договором №CM-SME300/160/2007 від 02.08.2007 року, станом на 06.10.2009 року, у загальному розмірі 2316 (дві тисячі триста шістнадцять) дол. США 29 центів, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 918,74 дол. США та пені у сумі 1397,55 дол. США. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова