КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 753/23410/21                                                               Головуючий у суді І інстанції Заставенко М.О.
Провадження № 22-ц/824/3355/2022                                              Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
15 вересня 2022 року                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Ігнатченко Н.В.,
суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,
за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 ,
 
в с т а н о в и в:
 
У червні 2021 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з вказаною вище заявою, обґрунтовуючи її тим, що 27 травня 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-1514/10, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 42 485,00 грн заборгованості та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222480601:01:053:008, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, з початковою ціною продажу з прилюдних торгів в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.
На підставі цього судового рішення стягувачу було видано виконавчий лист № 2-1514/10, який пред`явлений ним до примусового виконання в Дарницький РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), котрий у свою чергу на підставі постанови від 12 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження направив оригінал виконавчого документа за належністю до Києво-Святошинського ВДВС РУЮ для виконання за місцезнаходженням майна, однак виконавчий лист до цього відділу державної виконавчої служби не надходив, а отримати інформацію стосовно поштової кореспонденції неможливо, оскільки вона зберігається лише один рік і наразі знищена. На теперішній час рішення суду у справі № 2-1514/10 не виконано, чим порушуються права АБ «Укргазбанк», передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 124 Конституції України і статтею18 ЦПК України.
На підставі викладеного заявник просив суд поновити йому строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1514/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 42 485,00 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222480601:01:053:008, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, з початковою ціною продажу з прилюдних торгів в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України; видати дублікат виконавчого листа № 2-1514/10 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року стосовно  ОСОБА_1 .
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року у задоволенні заяви АБ «Укргазбанк» відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року, яка переглянута в апеляційному порядку 21 квітня 2021 року, вже було вирішено питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1514/10, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 3 лютого 2011 року у справі за позовом АБ «Укргазбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно, а тому відсутні підстави для повторно вирішення цього питання та задоволення поданої заяви.
В апеляційній скарзі заявник просить вищевказане судове рішення скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити, а також вирішити питання розподілу судових витрат.
Доводи апеляційної скарги стягувача зводяться до того, що відмовляючи у задоволенні заяви у даній справі, суд першої інстанції не звернув уваги, що АБ «Укргазбанк» звертався до суду із заявою від 10 жовтня 2019 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату саме відносно боржника ОСОБА_2 , який оскаржував ухвалу від 14 листопада 2019 року та якому було відмолено у задоволенні апеляційної скарги. Отже, судом належним чином не досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи, що призвело до помилкового висновку про те, що ухвалою від 14 листопада 2019 року вже було вирішено питання, яке є предметом даного судового розгляду щодо боржника ОСОБА_1 .
Відзив боржника на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасника справи, що з`явився в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року у справі № 2-1514/10 позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 97 154,39 дол. США та 24 517,04 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» штраф в сумі 42 485,00 грн.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222480601:01:053:008, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, з початковою ціною продажу з прилюдних торгів в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 1 грудня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. 
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року змінено, а саме доповнено його резолютивну частину після слів «…в сумі 97 154,39 доларів США» словами «що становить еквівалент 769 987,40 грн». В решті рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року залишено без змін.
На підставі вказаних судових рішень 3 лютого 2011 року стягувачу було видано чотири виконавчі листи № 2-1514/10, які пред`явлений ним до примусового виконання в Дарницький РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ). 
Згідно із довідкою зазначеного відділу від 21 лютого 2020 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» штрафу та звернення стягнення на предметом іпотеки Дарницький РВ ДВС у м. Києві підставі постанови державного виконавця від 12 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження був направлений поштою за належністю до Києво-Святошинського ВДВС РУЮ для виконання за місцезнаходженням майна, однак станом на 5 лютого 2020 року виконавчий лист до цього відділу державної виконавчої служби не надходив, а отримати інформацію стосовно поштової кореспонденції неможливо, оскільки вона зберігається лише один рік і наразі знищена.
Отже, заявник був позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий лист до примусового виконання у встановлений законом строк у зв`язку із втратою оригіналу виконавчого документа при його поштовому пересиланні органом ДВС, про що дізнався 4 березня 2020 року.
У липні 2020 року АБ «Укргазбанк» звернулося до суду першої інстанції із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату щодо боржника ОСОБА_1 , втім ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року заяву повернуто заявнику без розгляду.
У червні 2021 року заявник повторно звернувся до суду з вказаною вище заявою, в якій просив поновити йому строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1514/10та видати його дублікат за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року стосовно боржника  ОСОБА_1 .
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у статті 14 ЦПК України у редакції, яка діяла на час набрання рішення законної сили. 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) суд зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.
Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).
В частині першій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
За змістом частин першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили.
У частині шостій статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
З наведеного слідує, що підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий документ до примусового виконання.
Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.
В силу частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Відмовляючи у задоволенні заяви АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив із того, що в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року, яка набрала законної сили 21 квітня 2021 року, вже було вирішено питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1514/10, виданого 3 лютого 2011 року у справі за позовом АБ «Укргазбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно, а тому відсутні підстави для повторно вирішення цього питання.
Проте колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.
За загальним правилом, встановленим у статтях 89, 264 ЦПК України обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Тобто, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення судового рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги заявника та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Як свідчать матеріали справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року було задоволено заяву АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа.
Поновлено АБ «Укргазбанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1514/10, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 3 лютого 2011 року у цивільній справі за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно. Видано дублікат виконавчого листа № 2-1514/10, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 3 лютого 2011 року у цивільній справі за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно.
Постановою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року - без змін.
Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що суди вирішували питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату саме щодо боржника ОСОБА_2 , з якого рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду м. Києва від 1 грудня 2010 року, було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 97 154,39 дол. США, що становить еквівалент 769 987,40 грн, та 24 517,04 грн на користь АБ «Укргазбанк», в межах пред`явлених заявником вимог.
Як свідчить заява АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату, подана у жовтні 2019 року щодо боржника ОСОБА_2 , та додані до неї матеріали (письмові докази), вони ніяким чином не стосуються боржника ОСОБА_1 , щодо якого було відкрито інше виконавче провадження за окремо виданим виконавчим документом і який взагалі не приймав учать у цьому судовому провадженні, не викликався судами в судові засідання та щодо нього не встановлювалися жодні обставини, що мають значення для справи.
Враховуючи викладене, необґрунтований є висновок суду першої інстанції про те, що в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року вирішувалось питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1514/10, виданого 3 лютого 2011 року стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно.
Отже, надаючи оцінку обставинам та доказам, на які посилалося АБ «Укргазбанк», як на причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та його втрати, встановивши, що такі причини є поважними та об`єктивними перешкодами для стягувача у виконанні рішення суду, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 .
У відповідності до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, оскаржувана ухваласуду першої інстанції про відмову у задоволені вимог заявника з підстав наявності судового рішення, яким вирішено спірне питання, не відповідає обставинам справи та вимогам статей 260, 263 ЦПК України, вона постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи,порушенням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог статті 376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату.
Відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України з боржника стягуються документально підтвердженні судові витрати, понесені стягувачем, а саме: 68,10 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 270,00 грн - в апеляційному суді, а всього стягується 2 338,10 грн сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату задовольнити.
Поновити публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1514/10, виданого 3 лютого 2011 року Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» штрафу в сумі 42 485,00 грн та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222480601:01:053:008, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, з початковою ціною продажу з прилюдних торгів в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.
Видати дублікат виконавчого листа № 2-1514/10 від 3 лютого 2011 року щодо боржника ОСОБА_1 за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2010 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 2 338,10 грн сплаченого судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду в частині вирішених вимог про видачу дубліката виконавчого документа відповідно до пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
В частині вирішених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                                          Н.В. Ігнатченко

Судді:                                                                                                          М.В. Мережко

С.І. Савченко