УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

07 вересня 2022 року 

м. Київ

справа № 120/18862/21-а
адміністративне провадження № К/990/22246/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , 
на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року (суддя Сало П.І.), додаткове рішення цього ж суду від 16 травня 2022 року та 
постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року (колегія у складі суддів Боровицького О.А., Курка О.П., Шидловського В.Б.) 
у справі № 120/18862/21-а 
за позовом ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 
до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області 
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

21.12.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) як законний представник ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернулася до суду із позовом до Липовецької міської ради, у якому просила:
- визнати протиправним пункт 139 рішення 24 сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 602 від 18.11.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою", яким ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної форми власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованій за межами с. Війтівці Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області;
- зобов`язати Липовецьку міську раду розглянути клопотання від 26.10.2021 та прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної форми власності, сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованій за межами с. Війтівці Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 20.04.2022 задовольнив позов частково:
-          визнав протиправним та скасував пункт 139 рішення 24 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 18.11.2021 № 602 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою";
-          зобов`язав Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду за результатами розгляду цієї справи, повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2021 (від 29.10.2021 вх. № 1417) про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташованій за межами с. Війтівці Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;
-          стягнув на користь ОСОБА_1 відшкодування судового збору в розмірі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області.

Вінницький окружний адміністративний суд додатковим рішенням від 20.04.2022 стягнув на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2  000,00 грн.

Сьомий адміністративний суд постановами від 16.08.2022 залишив без змін рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.04.2022 та додаткове рішення цього ж суду від 16.05.2022.

18.08.2022 ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_2 , в інтересах якої діє                       ОСОБА_3 , подала до Верховного Суду через підсистему «Електронний Суд» касаційну скаргу, в якій, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.04.2022, додаткове рішення цього ж суду від 16.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 у частині вирішення питання судових витрат, ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення з відповідача відшкодування судового збору у розмірі                992,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2   500,00 грн.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні питання відшкодування витрат на сплату судового збору не врахували висновки щодо застосування норм права, висловлені у постанові Верхового Суду від 13.04.2022 у справі                           № 120/1647/20-а, ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 9901/108/19, додатковій постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 440/3005/19. При зверненні до суду із позовом у цій справі вона помилково сплатила судовий збір, оскільки була звільнена від його сплати відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Покликаючись на правові позиції, сформульовані у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 27.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 12.11.2020 у справі  № 910/3233/18, від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, від 04.10.2021 у справі № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/18, від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18 та від 13.04.2022 у справі № 120/1647/20-а, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначає, що відповідач не надав доказів на спростування обставин дійсності, необхідності та розумності понесених нею витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги; подав клопотання про зменшення розміру таких витрат після прийняття рішення у справі. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Перелік таких справ міститься у ч. 6 ст. 12 КАС України.
Водночас, у п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є будь-які інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У цій справі оскаржується відмова органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Такий спір не відноситься до справ, визначених у ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Вінницький окружний адміністративний суд в ухвалі від 24.12.2021 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , не визначає у касаційній скарзі проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин; не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики; не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального та / чи процесуального права; не обґрунтовує виняткове значення для неї цієї справи.
У такому разі, рішення касаційного суду на наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 не матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики. 
Таким чином, Суд не вбачає у справі обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження, розглянутій у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, ОСОБА_1 як законному представнику ОСОБА_2., в інтересах якої діє ОСОБА_3., слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року, додаткове рішення цього ж суду від 16 травня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 120/18862/21-а.
2.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб