ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" серпня 2022 р.           Справа№ 910/638/20 (912/670/20)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Отрюха Б.В.
суддів:            Полякова Б.М. 
          Сотнікова  С.В. 
 
Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:
від АТ «Державний експортно-імпортний банк України»: Орендівський В.І. - за довіреністю № ДП24701/22-0171 від 20.04.2022;
від ПрАТ «Райз-Максимко»: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) (суддя Мандичев Д.В., повний текст рішення складено та підписано 17.12.2020)

за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»
до Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко»
про звернення стягнення на нерухоме майно

в межах справи №910/638/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Бонус»
до Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко»
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) (суддя Мандичев Д.В., повний текст рішення складено та підписано - 17.12.2020) позов задоволено частково; в рахунок погашення перед акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за Кредитними договорами №151214К2 від 28.03.2014 та №151213К5 від 27.06.2013, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №15106N3 від 23.02.2006, у розмірі 1 351 658,51 дол. США (еквівалентно 32 396 145,67 грн) та 557 431 379,00 грн; звернуто стягнення шляхом проведення прилюдних торгів на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за укладеним між акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» Іпотечним договором від 14.03.2006 №15106Z64, а саме на:
- комплекс (будівлі і споруди), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Ульяновський район., м. Ульяновка, вул. 50 років Радянської Влади, буд. 4:
№	Літера за планом земельної ділянки	Назва будівель та споруд	Розмір площі м.кв.	
1	А а	Адміністративна будівля з прибудовою	253,89	
2	Б	Будівля майстерні	73,40	
3	В	Гараж	73,40	
4	Е	Заправка	13,82	
5	3	Будівля складу майстерні	836,50	
6	п	Склад запчастин	327,00	
7	л	Склад ядохімікатів	544,00	
8	л	Сторожка	10,87	
9	Л-1 Л-2	Насіннєвий завод	2 485,20	
стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 604 073,63 грн судового збору, у задоволенні решти вимог відмовлено, відмовлено Приватному акціонерному товариству «Райз-Максимко» у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та прийняти нове судове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі №910/638/20 (912/670/20) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/638/20 (912/670/20); розгляд апеляційної скарги призначено на 17.03.2021.
17.02.2021 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого останнє просить суд, відмовити у задоволенні апеляційної скарги; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/638/20 (912/670/20); закрити провадження у справі №910/638/20 (912/670/20).
17.03.2021 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» надійшла заява про зупинення провадження у справі, в якому останнє просить суд, зупинити провадження у справі №910/638/20 (912/670/20) за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 до закінчення розгляду судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15.
17.03.2021 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 у справі № 910/638/20 (912/670/20) розгляд апеляційної Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/638/20 (912/670/20) відкладено на 31.03.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 у справі № 910/638/20 (912/670/20) оголошено перерву у даній справі до 26.04.2021.
19.04.2021 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли пояснення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі № 910/638/20 (912/670/20 оголошено перерву у даній справі до 30.04.2021.
30.04.2021 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли пояснення на заяву про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 у справі № 910/638/20 (912/670/20) прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/638/20 (912/670/20) до свого провадження у новому складі суду, у зв`язку з перебуванням судді Верховця А.А. у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 (головуючий суддя: Доманська  М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Копитова О.С.), розгляд апеляційної скарги призначено на 09.06.2021.
У зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С. у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/638/20 (912/670/20) у наступному складі: головуючий суддя Доманська М.Л., судді: Верховець А.А., Пантелієнко В.О., у зв`язку з чим, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) до свого провадження у новому складі суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі №910/638/20 (912/670/20) заяву Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про зупинення провадження у справі №910/638/20 (912/670/20) за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) задоволено; зупинено апеляційне провадження у справі №910/638/20 (912/670/20) до розгляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №905/1923/15 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №905/1923/15 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський млинокомбінат» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено; постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі №905/1923/15 скасовано; ухвалу господарського суду Донецької області від 17.08.2020 у справі №905/1923/15 залишено в силі.
17.12.2021 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2022 у справі №910/638/20 (912/670/20) заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення провадження у справі №910/638/20 (912/670/20) задоволено; апеляційне провадження у даній справі поновлено та призначено розгляд справи на 23.02.2022.
18.02.2022 від суддів Доманської М.Л., Полякова Б.М., Пантелієнка В.О. надійшла заява про самовідвід.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі №910/638/20 (912/670/20) задоволено заяву про самовідвід суддів Доманської М.Л., Полякова Б.М., Пантелієнка В.О. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2020, матеріали справи №910/638/20 (912/670/20) передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 ГПК України.
Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/173/22 від 26.05.2022 у зв`язку із задоволенням заяви суддів Доманської М.Л., суддів Полякова Б.М., Пантелієнка В.О. про самовідвід від розгляду даної справи, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/638/20 (912/670/20).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Грек Б.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 у справі №910/638/20 (912/670/20) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Полякова Б.М., Грека Б.М.; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) призначено на 06.07.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 у справі №910/638/20 (912/670/20) відкладено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/638/20 (912/670/20) на 31.08.2022.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2492/22 від 29.08.2022 у зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/638/20 (912/670/20).
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2022 для розгляду справи №910/638/20 (912/670/20) сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 у справі №910/638/20 (912/670/20) апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., Поляков Б.М., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 у справі №910/638/20 (912/670/20) залишено без розгляду усне клопотання АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про зупинення апеляційного провадження до розгляду касаційної скарги у справі № 910/638/20 щодо кредиторських вимог.
Представник скаржника в судовому засіданні 31.08.2022 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та прийняти нове судове рішення в цій частині, яким позовні вимоги АТ «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідача в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належними чином у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України шляхом направлення копії ухвали суду від 06.07.2022 про відкладення розгляду справи, докази чого долучено до матеріалів справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.
Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
31.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ «Укрексімбанк» підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у даній справі - скасуванню, а провадження у справі №910/638/20 (912/670/20) - закриттю, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/638/20 про банкрутство ПрАТ «Райз-Максимко», провадження у якій відкрито ухвалою суду від 03.02.2020 за заявою ТОВ «Юридична фірма «Бонус».
13.02.2020 АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк», позивач, банк) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ПрАТ «Райз-Максимко», в якій просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами від 28.03.2014 №151214К2 та від 27.06.2006 №151213К5, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди від 23.02.2006 №15106N3 від 23.02.2006, у розмірі 1 351 658,51 дол. США та 685 953 554,93 грн, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за укладеним Іпотечним договором від 14.03.2006 № 15106Z64, а саме на: комплекс (будівлі і споруди), що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Ульяновський район, м. Ульяновка, вул. 50 років Радянської Влади, буд. 4.
В обґрунтування даного позову банк посилається на наявність у відповідача заборгованості станом на 12.01.2020 (включно) за Генеральною угодою №15106N3 та укладеним в її рамках Кредитними договорами, а саме: за договором від 27.06.2013 № 151213К5, які забезпечені іпотекою за укладеним Іпотечним договором.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2020 матеріали позовної заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 06.02.2020 №010-0/88 (вх. №670/20 від 17.02.2020) до ПрАТ «Райз-Максимко» про звернення стягнення на нерухоме майно передано до Господарського суду міста Києва, у провадженні якого перебуває справа №910/638/20 про банкрутство ПрАТ «Райз-Максимко».
За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) позов задоволено частково; в рахунок погашення перед акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за Кредитними договорами №151214К2 від 28.03.2014 та №151213К5 від 27.06.2013, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №15106N3 від 23.02.2006, у розмірі 1 351 658,51 дол. США (еквівалентно 32 396 145,67 грн) та 557 431 379,00 грн; звернуто стягнення шляхом проведення прилюдних торгів на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за укладеним між акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» Іпотечним договором від 14.03.2006 №15106Z64, а саме на:
- комплекс (будівлі і споруди), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Ульяновський район., м. Ульяновка, вул. 50 років Радянської Влади, буд. 4:
№	Літера за планом земельної ділянки	Назва будівель та споруд	Розмір площі м.кв.	
1	А а	Адміністративна будівля з прибудовою	253,89	
2	Б	Будівля майстерні	73,40	
3	В	Гараж	73,40	
4	Е	Заправка	13,82	
5	3	Будівля складу майстерні	836,50	
6	п	Склад запчастин	327,00	
7	л	Склад ядохімікатів	544,00	
8	л	Сторожка	10,87	
9	Л-1 Л-2	Насіннєвий завод	2 485,20	
стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 604073,63 грн судового збору, у задоволенні решти вимог відмовлено.
Судове рішення місцевого господарського суду мотивовано частковою доведеністю позовних вимог та їх обґрунтованістю належними та допустимими доказами.
АТ «Укрексімбанк» з даним рішенням суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає про помилковість висновків суду про відсутність правових підстав для нарахування процентів за кредитним договором від 28.03.2014 №151214К2 та кредитним договором від 27.06.2013 №151213К5 за період з 24.02.2017 до 12.01.2020, а також вказує на неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.12.2018 у справі №913/11/18.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів вбачає підстави для його скасування, з огляду на таке.
Так, предметом даного спору є звернення стягнення на нерухоме майно відповідача, що є предметом іпотеки за укладеним із банком іпотечним договором, у рахунок погашення наявної заборгованості шляхом проведення прилюдних торгів.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, господарський суд міста Києва, з урахуванням відмови у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, дійшов висновку про можливість в межах позовного провадження звернути стягнення на нерухоме майно боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, що є предметом іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами.
Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду з даними висновками суду не може погодитись, виходячи з наступного.
Згідно ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі про банкрутство. 
Відповідно до п. 7 ч. 2 статті 42, ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 43 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Подання декількох позовів до одного того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями залежно від конкретних обставин може визнаватися зловживанням процесуальними правами, як дій, що суперечать завданню господарського судочинства.
Як було встановлено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 за заявою ТОВ «Юридична фірма «Бонус» відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко».
Відповідно до зазначених на конверті відомостей 13.02.2020, тобто через 10 днів після відкриття Господарським судом міста Києва провадження у справі №910/638/20 про банкрутство ПрАТ «Райз-Максимко», АТ «Укрексімбанк» звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ПрАТ «Райз-Максимко», в якій просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами від 28.03.2014 №151214К2 та від 27.06.2006 №151213К5, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди від 23.02.2006 №15106N3 від 23.02.2006, у розмірі 1351658,51 дол. США та 685 953 554,93 грн, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за укладеним Іпотечним договором від 14.03.2006 № 15106Z64, а саме на: комплекс (будівлі і споруди), що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Ульяновський район, м. Ульяновка, вул. 50 років Радянської Влади, буд. 4.
Частинами 2, 3, 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є забезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в національній валюті України і заявлені до господарського суду в порядку, встановленим цією статтею. Заява кредитора, в тому рахунку має містити розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені), виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника та їх обґрунтування, відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог, документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника, докази сплати судового збору, надсилання заяви боржнику і розпоряднику майна. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.
Статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано черговість задоволення вимог кредиторів. Відповідно до положень цієї статті та ч. 2 ст. 47 цього Кодексу вимоги кредитора про погашення заборгованості зі сплати неустойки (пені, штрафу) задовольняються в шосту чергу. Погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Тлумачення частини 14 ст. 39, статей 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку про те, що пред`явлення забезпеченим кредитором вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі про банкрутство.         
Це виключає «паралельність» двох проваджень і прийняття двох судових рішень за вимогами забезпеченого кредитора з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.
В позовному провадженні вимоги забезпеченого кредитора шляхом звернення стягнення на майно спрямовані на отримання грошових коштів від продажу в примусовому порядку майна, яке є предметом забезпечення зобов`язань, для погашення заборгованості за зобов`язаннями які вони забезпечують. За результатами такого позовного провадження судом приймаються рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу. Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.
Ухвала попереднього засідання за результатами розгляду грошових вимог кредиторів є формою судового рішення про повне або часткове визнання або відмову у визнанні грошових вимог кредитора до боржника та підставою для задоволення (погашення) визнаних грошових вимог у порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
Відтак, предмет і підстави вимог забезпеченого кредитора до боржника, як у позовному провадженні шляхом звернення стягнення на майно для погашення заборгованості, так і в процедурах банкрутства є аналогічними.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до положень ч. 14 ст. 39, статей 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства не допускається інше, ніж у порядку передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі про банкрутство пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення.
Таким чином, на переконання суду, пред`явлення АТ «Укрексімбанк» 13.02.2020 до Господарського суду Кіровоградської області позову до ПрАТ «Райз-Максимко» про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно після відкриття Господарським судом міста Києва 03.02.2020 провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Райз-Максимко» суперечить вимогам ч. 14 ст. 39, статей 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства та не узгоджується з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 42, ст. 43 ГПК України.
Відтак, відповідно до вказаних норм законодавства забезпечений кредитор, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, пред`являти вимоги до боржника має тільки в межах справи про банкрутство і вимагати їх задоволення в порядку, передбаченому нормами Кодексу України з процедур банкрутства.
Зі змісту позовної заяви у даній справі вбачається, що АТ «Укрексімбанк» просить суд у рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами від 28.03.2014 №151214К2 та від 27.06.2006 №151213К5, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди від 23.02.2006 №15106N3 від 23.02.2006, звернути стягнення на майно, що є предметом застави за Іпотечним договором від 14.03.2006 №15106Z64, а саме на: комплекс (будівлі і споруди), що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Ульяновський район, м. Ульяновка, вул. 50 років Радянської Влади, буд. 4.
Водночас, як було зазначено відповідачем у клопотанні про закриття провадження у даній справі від 01.12.2020 №01/12-20-4, встановлено судом на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та не заперечується банком, 24.02.2020 АТ «Укрексімбанк» звернулось до господарського суду міста Києва у справі №910/368/20 про банкрутство ПрАТ «Райз-Максимко» із заявою з кредиторськими вимогами до боржника на загальну суму 3  922  947  080,92 грн. 
Вимоги кредитора, ґрунтуються в тому числі на заборгованості боржника за Кредитними договорами від 28.03.2014 №151214К2 та від 27.06.2006 №151213К5, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди від 23.02.2006 №15106N3 від 23.02.2006 та є забезпеченими зокрема і нерухомим майном на підставі Іпотечного договору від 14.03.2006 №15106Z64.
За наслідками розгляду кредиторських вимог у попередньому засіданні господарським судом міста Києва в ухвалі від 12.10.2020 у справі №910/368/20, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 14.12.2020, серед інших, визнано грошові вимоги АТ «Укрексімбанк» до ПрАТ «Райз-Максимко» на суму 3 117 975 329,36 грн, з яких 4 204,00 грн - вимоги першої черги, 3 117 971 125,36 грн - вимоги забезпечені заставою боржника.
Тобто, вимоги банку, які ґрунтуються на тих самих кредитних договорах і договорі іпотеки, що і вимоги, заявлені у позовному провадженні у справі №910/638/20(912/670/20), вже розглянуто та задоволено судом шляхом визнання АТ «Укрексімбанк» заставним кредитором у справі про банкрутство ПрАТ «Райз-Максимко».
Крім того, апеляційним судом досліджено як зміст ухвали господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/368/20 про визнання вимог банку, так і зміст позовної заяви у справі №910/638/20(912/670/20), та встановлено фактичну відповідність розміру визнаної судом на підставі тих самих договорів основної заборгованості, заборгованості зі сплаті процентів, комісії за управління кредитом та 3% річних із розміром вимог, заявлених у позовному провадженні.
Вказані вище обставини свідчать про аналогічність предмету і підстав вимог забезпеченого кредитора до боржника, як у позовному провадженні шляхом звернення стягнення на майно для погашення заборгованості, так і в процедурі банкрутства.
Відповідно до положень ч. 14 ст. 39, статей 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства пріоритетним є прийняття судового рішення про визнання кредиторських вимог забезпеченого кредитора по відношенню до позовного провадження у справі про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно боржника. Провадження у справі, за позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно боржника, складом суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, має бути зупинене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до вирішення у справі про банкрутство питання щодо визнання кредиторських вимог забезпеченого кредитора і прийняття з цього приводу судового рішення. Після прийняття у справі про банкрутство судового рішення щодо розгляду кредиторських вимог забезпеченого кредитора, провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно, підлягає поновленню і закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Якщо на момент отримання матеріалів справи позовного провадження про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно, направлених в справу про банкрутство на підставі ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про банкрутство вже прийняте судове рішення щодо розгляду кредиторських вимог забезпеченого кредитора, то провадження у справі за таким позовом забезпеченого кредитора підлягає закриттю судом у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство на тій же підставі.
Аналогічна правова позиція щодо необхідності закриття на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України позовного провадження після прийняття господарським судом ухвали за результатами розгляду кредиторських вимог, викладена Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі №904/4455/19 та в подальшому також знайшла своє відображення у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №910/638/20(925/18420).
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду про необхідність закриття на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України позовного провадження після прийняття господарським судом ухвали за результатами розгляду кредиторських вимог, беручи до уваги аналогічність предмету і підстав вимог забезпеченого кредитора до боржника, як у позовному провадженні у справі №910/638/20(912/670/20) шляхом звернення стягнення на майно для погашення заборгованості, так і в процедурі банкрутства ПрАТ «Райз-Максимко» у справі №910/638/20, з метою виключення «паралельності» двох проваджень і прийняття двох судових рішень за вимогами забезпеченого кредитора з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №910/638/20(912/670/20) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
На вказані вище обставини, які були встановлені апеляційним судом, суд першої інстанції уваги не звернув, дійсних обставин, що мають значення для справи, не з`ясував, а також не дотримався вимог ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку як про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, так з рештою і про розгляд позовної заяви АТ «Укрексімбанк» по суті заявлених ним вимог.
При цьому, доводи АТ «Укрексімбанк» у письмових поясненнях від 13.01.2022 з посиланням на ч. 8 ст. 41 КУзПБ та висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 22.09.2021 по справі №905/1923/15, про правомірність висновків суду першої інстанції з тих підстав, що банк вправі задовольнити свої вимоги за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення, в тому числі, за Іпотечним договором від 14.03.2006 №15106Z64, оскільки господарським судом міста Києва у справі №910/638/20 не винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, а дія введеного ухвалою суду від 03.02.2020 у справі №910/638/20 мораторію припинилась автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, тобто 22.07.2020, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться виходячи з такого.
Згідно частин 6, 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.
Щодо застосування до спірних правовідносин частин 6, 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, якими передбачено задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №905/1923/15, згідно якої забезпечений кредитор після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном має право звернутися до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, із заявою про надання судом згоди на звернення стягнення на майно, яке є предметом забезпечення, за результатами розгляду якої суд виносить відповідну ухвалу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №910/638/20(925/18420).
Як було зазначено вище, у даній справі АТ «Укрексімбанк» звернулося до Господарського суду з позовною заявою до ПрАТ «Райз-Максимко» 13.02.2020, тобто лише через 10 днів після відкриття Господарським судом міста Києва провадження у справі №910/638/20 про банкрутство боржника, чим не дотрималось вимог Кодексу України з процедур банкрутства. 
Крім того, ані станом на дату прийняття оскаржуваного судового рішення, ані на момент проведення судового засідання апеляційного господарського суду скаржником не надано та в матеріалах справи №910/638/20(925/18420) відсутня ухвала суду, прийнята у справі про банкрутство ПрАТ «Райз-Максимко» за наслідками розгляду відповідної заяви банку про надання згоди на звернення стягнення на майно, яке є предметом забезпечення, що в свою чергу спростовує помилкові твердження АТ «Укрексімбанк» про наявність у нього в даному випадку права задовольнити свої вимоги за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення.
В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти російської федерації» зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України»).
Названий Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на. кожен довід (рішення Європейського суду з прав, людини у справі «Трофимчук проти України»).
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Оскільки встановлені судом в даній постанові обставини є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі, апеляційний господарський суд не вважає за необхідне здійснювати правову оцінку обставин справи та доводів скаржника стосовно правомірності висновків суду про відсутність правових підстав для нарахування процентів за кредитним договором від 28.03.2014 №151214К2 та кредитним договором від 27.06.2013 №151213К5 за період з 24.02.2017 до 12.01.2020, оскільки це не впливає на результат розгляду даної справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
В силу положень ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм процесуального права частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її часткового задоволення, скасування оскаржуваного рішення і закриття провадження у справі №910/638/20 (912/670/20).
Керуючись ст.ст. 129, 231, 240, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/638/20 (912/670/20) скасувати.
3. Закрити провадження у справі №910/638/20 (912/670/20).
4. Справу №910/638/20 (912/670/20) повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 06.07.2022.

Головуючий суддя                                                            Б.В. Отрюх 

Судді                                                                                Б.М. Поляков

                                                                                С.В. Сотніков