ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 жовтня 2022 року           справа №360/6588/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р.  у справі  № 360/6588/21 (головуючий І інстанції суддя Н.М.Басова)   за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                
                                                ВСТАНОВИВ:

Позивач   ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом  до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо незарахування до страхового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періодів роботи: з 31.12.1986 по 23.05.1990 на посаді гірничим робітником підземним (гірником) з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Ворошилівська» ДП «Ровенькіантрацит»; з 12.06.1990 по 21.04.1991 на посаді гірничим робітником підземним (гірником) з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит»; з 01.01.2004 по 21.03.2005 за спеціальністю електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею у Відособленому підрозділі «Шахта Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит» та нездійснення перерахунку та виплати пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 16.09.2021 за поданою заявою;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести позивачу перерахунок страхового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувавши до страхового стажу на підземних роботах періоди роботи з 31.12.1986 по 23.05.1990 на посаді гірничим робітником підземним (гірником ) з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні «Ворошилівська» ДП «Ровенькіантрацит»; з 12.06.1990 по 21.04.1991 на посаді гірничим робітником підземним (гірником ) з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит»; з 01.01.2004 по 21.03.2005 за спеціальністю електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею у Відособленому підрозділі «Шахта Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит»;
- здійснити з 16 вересня 2021 року перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням фактично сплачених сум.
Рішенням  Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р.  у справі  № 360/6588/21 позов  задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 31.12.1986 по 23.05.1990  гірничим робітником підземним гірником з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні «Ворошилівська» ДП «Ровенькіантрацит»; з 12.06.1990 по 21.04.1991 гірничим робітником підземним гірником з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит»; з 01.01.2004 по 21.03.2005 за спеціальністю електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею у Відособленому підрозділі «Шахта Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 31.12.1986 по 23.05.1990; з 12.06.1990 по 21.04.1991; з 01.01.2004 по 21.03.2005.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 16 вересня 2021 року про перерахунок пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції  та відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Згідно  п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 07.08.1997  Ровеньківським МВ УМВС України у Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
13.11.2018 позивач звернувся до Біловодського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на підставі п.п. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове  державне пенсійне страхування».
За змістом витягу форми РС-право позивачу призначено пенсію з 13.11.2018, загальний страховий стаж позивача складає 27 років 03 місяці 22 дні, в тому числі пільговий за Списком № 1 - 15 років 04 місяці 18 днів (а.с.20).
16.09.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою, в якій просив зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи: з 31.12.1986 по 23.05.1990 на посаді гірничим робітником підземним (гірником) з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні «Ворошилівська» ДП «Ровенькіантрацит»; з 12.06.1990 по 21.04.1991 на посаді гірничим робітником підземним (гірником) з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит»; з 01.01.2004 по 21.03.2005 за спеціальністю електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею у Відособленому підрозділі «Шахта Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит» починаючи з 16.09.2021; здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 13 листопада 2018 року.
23.09.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою, в додатках до якої подав довідки від 17.09.2021, якими підтверджуються вказані періоди стажу.
На вищевказані звернення  відповідачем надано відповідь від 21.10.2021 за № 1200-0202-8/44997, в якій вказано, що пільговий стаж роботи за Списком № 1, який визначений «Шахта «Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит», «Шахтоуправління Ровеньківське» ДП «Ровенькиантрацит», ВП «Шахта «Космонавтів» ДП «Ровенькиантрацит», (підприємства знаходяться на неконтрольованій українською владою території), обчислено відповідно до даних по спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди з 25.11.1999  по 31.12.2003, з 06.04.2005 по 28.05.2006, з 14.06.2006 по 25.01.2012, з 26.01.2012 по 31.03.2013, з 01.04.2013 по 30.09.2014, з 01.05.2015 по 28.02.2017. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи: в «Шахтоуправлінні Ворошиловське» з 31.12.1986 по 14.03.1988 в якості підземного гірника, з 15.03.1988 по 23.05.1990 в якості учня підземного прохідника і підземного прохідника та «Шахтоуправлінні ім. Ф.Є. Дзержинського» з 12.06.1990 по 21.04.1991 в якості підземного прохідника у зв`язку з неможливістю визначити за трудовою книжкою постійної зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах, а саме: відсутня інформація про найменування дільниць, підземні спуски у шахту, про відволікання від роботи (знаходження у відпустках без збереження заробітної плати, в учбових відпустках, участь у страйках, переведення на роботи з неповним робочим днем чи на інші роботи, про перебування підприємства в простої, тощо); в ВП «Шахта Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит» в якості підземного електрослюсаря з 01.01.2004 по 21.03.2005 за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків по підприємству. Період роботи в Шахтоуправлінні «Ровеньківське» з 06.04.2005 по 28.05.2006 в якості підземного електрослюсаря на дільниці мех. цех не можливо зарахувати до стажу на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у зв`язку з відсутністю відомостей про фактично відпрацьований час на підземних роботах. За результатом розгляду пенсійної справи до стажу на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону № 345  зараховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування періоди роботи: з 25.11.1999 по 31.12.2003, з 14.06.2006 по 25.01.2012, з 26.01.2012 по 31.03.2013, з 01.04.2013 по 30.09.2014, з 01.05.2015 по 28.02.20173, який склав 14 років 2 місяці 25 днів. 
28 вересня 2021 року  пенсійний орган зазначив, що до звернення щодо перерахунку пенсії надано копії довідок від 17.09.2021 за № 1988, № 1989, № 1990, № 1991, № 1992, які видані на тимчасово окупованій території України і які, відповідно до Закону № 1207, є недійсними. Тому для перерахунку пенсії вони не застосовуються. Здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345 немає законних підстав, оскільки норми Закону не виконуються (необхідний стаж - 15 років).
В матеріалах справи наявна трудова книжка позивача НОМЕР_3 від 12.06.1986; кваліфікаційна книжка  № 19863 військовий квиток серії НОМЕР_4 ; довідки від 17.09.2021 №№ 1190,1991,1992,1998 видані виробничим підрозділом "Шахтоуправління Ровеньківське" в м.Луганськ;  історична довідка від 17.09.2021 № 1989 видана виробничим підрозділом "Шахтоуправління Ровеньківське" в м.Луганськ; індивідуальні відомості про застраховану особу Форми ОК-5; накази від 08.07.2002 №223, від 30.05.2007 № 814а, від 30.12.2011 № 10, від 30.05.2012 № 677, від 03.04.2013 № 13 про атестацію робочих місць; лист від 09.07.2002 № 6/2721, від 06.02.2008 №11/0550-33, від 26.06.2012 № 11/3666-33, від 13.11.2012  № 11/7071-33, від 18.12.2013 № 118059-33(а.с.11 - 19,  28 – 30, 32, 108-114, 81-88, 92, 97-100 ).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).
Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.       
За правилами частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Унормуванням абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV занотовано: пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Приписи частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV визначають: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» , та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV окреслено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).
Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Отже, з огляду на викладене, з 01.10.2017 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 8 цього Закону в редакції на час звернення позивача з заявою визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28  Закону 1058-IV в редакції на час звернення позивача з заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком  № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей, зокрема, й тих, що здійснюють добування уранових руд та інших підземних робіт.
Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша статті 44 Закону № 1058-IV).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:  у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;  у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано положеннями Порядку № 22-1.         
Форма і зміст заяви затверджена Порядком № 22-1 (додаток № 1).
Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.       Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).
З зазначених правових норм слідує, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Таким чином страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи щодо роботи позивача з 31.12.1986 по 23.05.1990  гірничим робітником підземним (гірником) з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні «Ворошилівська» ДП «Ровенькіантрацит» та з 12.06.1990 по 21.04.1991 гірничим робітником підземним (гірником) з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит».
На підтвердження пільгового стажу позивачем надано довідки від 17.09.2021 №№1190,1991,1992,1998 видані виробничим підрозділом "Шахтоуправління Ровеньківське" в м.Луганськ; історична довідка від 17.09.2021 №1989 видана виробничим підрозділом "Шахтоуправління Ровеньківське" в м.Луганськ.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....
Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року у справі Лоізіду проти Туреччини дійшов такого висновку: «…Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14 і враховується судом при розгляді даної справи.
Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен взяти до уваги інформацію, зазначену у документах, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до управління за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі Ковач проти України від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
За частиною другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.
У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.
Суд апеляційної інстанції з урахуванням приписів ч. 5 ст. 242 КАС України вважає, що у цьому випадку ефективним способом захисту прав позивача буде саме задоволення його позовних вимог у сформульованому вигляді.
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок розрахунок йому пенсії  з зарахуванням стажу і на підставі наданих додатково довідок.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, п. 3, 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р.  у справі  № 360/6588/21 - задовольнити частково.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р.  у справі  № 360/6588/21 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від 16 вересня 2021 року про перерахунок пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.
В цій частині прийняти нову постанову.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати  до  страхового  і пільгового стажу   ОСОБА_1 періоди роботи на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з 31.12.1986 по 23.05.1990 на посаді гірничим робітником підземним (гірником ) з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні «Ворошилівська» ДП «Ровенькіантрацит»; з 12.06.1990 по 21.04.1991 на посаді гірничим робітником підземним (гірником ) з повним робочім днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит»; з 01.01.2004 по 21.03.2005 за спеціальністю електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею у Відособленому підрозділі «Шахта Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит»;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок пенсії  за його заявою від 16 вересня 2021 року про перерахунок пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 12.10.2022 року.

Суддя-доповідач                                                                                            Г.М. Міронова
Судді                                                                                                               І.В. Геращенко                                                                                 
                                                                                                                        Е.Г. Казначеєв