ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2022 р.                                    Справа №914/585/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                  Плотніцького Б.Д.
Суддів:                                                                                Кравчук Н.М.
                                                                                Скрипчук О.С.
за участю секретаря судового засідання Процевич Р.Б.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Львівської обласної прокуратури вих..№15/1-1147вих-22 від 18.08.2022 (вх..№01-05/2065/22 від 22.08.2022)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 (повний текст ухвали складено та підписано 08.08.2022, суддя Манюк П.Т.) про залишення позову без розгляду
у справі №914/585/22
за позовом: Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури,
в інтересах держави в особі: Стрийської міської ради, м. Стрий Львівської області
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни, м. Стрий Львівської області
про зобов`язання звільнити (повернути) земельну ділянку

за участю представників сторін:
від прокуратури: Грабар В.Б. – прокурор;
від позивача: Кобко Т.В. (в порядку самопредставництва);
від відповідача: Поврозник А.П. – адвокат (ордер серія ВС №1161589 від 21.09.2022);

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У провадженні Господарського суду Львівської області перебував позов Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Стрийської міської ради до Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни про зобов`язання звільнити (повернути) земельну ділянку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Стрийською міською радою, незважаючи на тривале самовільне використання відповідачем земель комунальної власності та самовільне розміщення на них об`єкту містобудування, починаючи з 09.02.2021 (дати встановлення Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області факту самовільного зайняття Филик В.З. земель комунальної власності), не здійснюється захист інтересів держави, оскільки вказаний орган місцевого самоврядування за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цьому з позовом про повернення її в своє розпорядження, не звертався.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 позов Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Стрийської міської ради до  Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни про зобов`язання звільнити (повернути) земельну ділянку залишено без розгляду.
При постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції зазначив, що обставини щодо відсутності коштів на оплату судового збору, на яку посилається прокурор, не є тим виключним випадком, у якому можлива заміна суб`єкта звернення до суду з компетентного органу на прокурора.
Крім того, суд першої інстанції вказує, що доказів, які б підтверджували причини неможливості Стрийської міської ради для самостійного звернення до суду, учасниками справи не надано. Бездіяльність Стрийської міської ради, як власника спірної земельної ділянки щодо самостійного звернення до суду за наявності відповідних повноважень та можливостей та за відсутності об`єктивних причин для невчинення таких дій, не може бути безумовною та достатньою підставою для звернення прокурора із даним позовом.
Відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України, згідно з якою суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Львівська обласна прокуратура оскаржила таку в апеляційному порядку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вважає постановлену ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального (п. 3 ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру») і процесуального (ст. 226, 234 ГПК України) права, що є підставою для її скасування і направлення справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Апелянт зазначає, що у даній справі прокурор звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою в інтересах Стрийської міської ради як органу, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, підтверджуючи таке звернення належними доказами.
Прокурор, звертаючись до суду, обґрунтував позовні вимоги порушенням інтересів держави, які полягають в самовільному зайнятті ФОП Филик В.3. земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0050 га та необхідністю приведення її у придатний для використання стан шляхом демонтажу торгівельного павільйону, а також невжиття Стрийською міською радою з будь-яких заходів на усунення наявного порушення.
Як стверджує апелянт, ще 20.05.2021 Стрийська окружна прокуратура звернулася з запитом № 14.57/05-42-177 вих-21 до Стрийської міської ради щодо надання інформації про самовільне зайняття земельної ділянки ФОП Филик В.3. та вжиття заходів Стрийською міською радою на усунення виявленого порушення. У відповіді Стрийської міської ради від 26.05.2021 № 3.17/33-2 вказано, що Стрийська міська рада не зверталась до суду у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору.
Також апелянт зазначає, що майже через рік, 17.01.2022 Стрийською окружною прокуратурою повторно, скеровано запит № 14.57/05-42-325вих-22 в Стрийську міську раду щодо самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності Филик В.3. У вказаному запиті також вказувалось на необхідність надати інформацію про те, чи зверталась Стрийська міська рада з відповідною заявою до суду, а якщо не зверталась, то повідомити про причини зазначеного.
У листі-відповіді на вказаний запит, Стрийською міською радою причиною незвернення до суду зазначено неможливість фіксування посадовими особами виконкому вказаного правопорушення та складання відповідних процесуальних документів.
Таким чином, апелянт переконаний, що ще в травні 2021 року фактично повідомлено уповноважений орган про наявні порушення інтересів держави та наявність підстав для застосування представницьких повноважень.
Апелянт наголошує, що незважаючи на обізнаність про наявні порушення земельного законодавства, відповідні заходи представницького характеру на усунення наявних порушень Стрийською міською радою самостійно не вживались, що свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень на захист порушених державних інтересів уповноваженим органом.
Враховуючи вищевикладене листування між Стрийською міською радою та Стрийською окружною прокуратурою, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи висновки суду про те, що прокурор звернувся до суду за захистом прав територіальної громади лише зважаючи на відповідь Стрийської міської ради від 06.05.2021 №3.17/33-2 про відсутність коштів на сплату судового збору. 
Саме вказані обставини, як стверджує прокурор, свідчать про безпідставність висновків Господарського суду Львівської області суду про те, що прокурор не вживав жодних заходів, спрямованих на встановлення того факту, чи Стрийська міська рада почала вчиняти дії, спрямовані на захист порушених державних інтересів, передчасність доводів прокурора про факт нездійснення захисту державних інтересів у спірних правовідносинах уповноваженим органом, невиконання прокурором положень ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та передчасне звернення із позовом у даній справі.
З огляду на вищенаведене, апелянт просить суд ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/585/22 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що вважає ухвалу Господарського суду Львівської області постановленою з дотриманням норм законодавства, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає безпідставними.
Відповідач зазначає, що позивачем у справі визначено орган місцевого самоврядування - Стрийську міську раду, проте не зазначено жодної норми законодавства, що визначала б уповноваження державою здійснювати відповідні функції чи повноваження з захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.
На думку відповідача, листи - запити прокуратури, зокрема від 20.05.2021 року №14.57/05-42-1778В-21, а також від 17.01.2022 року №14.57/05-42-325Вих-22 стосувалися саме отримання документів та з`ясування обставин, що в жодному разі не може вважатись виконанням приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Прокурором долучено до матеріалів справи лист від 08.02.2022 року, котрим інформує, що першим заступником керівника Стрийської окружної прокуратури буде пред`явлено в Господарський суд Львівської області позов в інтересах держави в особі Стрийської міської ради до ФОП Филик В.3. про зобов`язання повернути несформовану земельну ділянку комунальної власності.
Проте, як стверджує відповідач, прокурор не надає до матеріалів справи доказів направлення такого листа на адресу Стрийської міської ради, як і доказів отримання останньою такого листа, що позбавляє можливості належним чином перевірити докази виконання ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Враховуючи викладене, відповідач просить апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури відхилити, ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 року у справі №914/585/22 залишити без змін.

В судове засідання 05.10.2022 з`явилися прокурор та представники позивача та відповідача.
Прокурор та представник позивача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Під час розгляду справи відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст. 35, 36, 37 ГПК України від учасників судового процесу не надходило.
Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст. 222 ГПК України.

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції.
Стрийською окружною прокуратурою з`ясовано, що у лютому 2021 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (надалі - ГУ Держгеокадастр) проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок комунальної власності за адресами вул. Валова, 7а та вул.Незалежності,29а у м.Стрию Львівської області.
Прокурор стверджує, що за результатами проведеної вищезгаданої перевірки виявлено факт самовільного зайняття частини несформованої земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови по вул. Валова, 7а в м.Стрию Львівської області шляхом розміщення на цій земельній ділянці частини торгівельного павільйону на площі 0,0050 га, чим, як стверджує прокурор, порушено ст. 122, 126, 211 Земельного кодексу України.
Прокурор переконаний, що зазначене порушення вчинено фізичною особою-підприємцем Филик Вікторією Зеновіївною (надалі ФОП Филик В.3. чи Відповідач). 
На запит Стрийської окружної прокуратури від 20.05.2021 №14.57/05-42-1778вих-21, адресований Стрийській міській раді, отримано лист виконавчого комітету Стрийської міської ради від 26.05.2021 №3.17/33-2, з якого вбачається, що самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності шляхом добудови комерційного приміщення (торгівельного павільйону по вул. Валова, 7a у м. Стрий) здійснено Филик В.3. і останній Стрийською міською радою не видавались дозвільні документи щодо добудов комерційних приміщень.
На переконання прокурора, дані акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 9-ДК/24/АП/09/01-20 від 09.02.2021 щодо самовільного зайняття ФОП Филик В.3. частини несформованої земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови по вул. Валова, 7а в м.Стрию Львівської області шляхом розміщення на цій земельній ділянці частини торгівельного павільйону на площі 0,0050 га підтверджуються листами Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 26.05.2021 № 3.17/33-2 та від 28.01.2022 № 3.17/3-2.
Прокурор стверджує, що Стрийською міською радою, незважаючи на тривале самовільне використання відповідачем земель комунальної власності та самовільне розміщення на них об`єкту містобудування, починаючи з 09.02.2021 (дати встановлення Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області факту самовільного зайняття Филик В.3. земель комунальної власності), не здійснюється захист інтересів держави, оскільки вказаний орган місцевого самоврядування за наявності факту порушення інтересів держави, мають відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом в суд з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення її в своє розпорядження, не звертався.
Крім того, прокурор наголошує, що таких заходів не вжито Стрийською міською радою, незважаючи на отримані запити Стрийської окружної прокуратури від 20.05.2021 № 14.57/05-42-1778вих-21 та від 17.01.2022 № 14.57/05-42-325вих-22, у яких повідомлялося про встановлені У правлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області факт самовільного зайняття Филик В.3. земель комунальної власності за адресою вул. Валова, 7а у м.Стрию Львівської області. 
Так, з листа виконавчого комітету Стрийської міської ради № 3.17/33-2 від 26.05.2021 на запит від 20.05.2021 № 14.57/05-42-1778вих-21 вбачається, що Стрийська міська рада не зверталась в суд з позовом до Филик В.3. пре звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.
Також, з листа виконавчого комітету Стрийської міської ради № 3.17/3-2 від 28.01.2022 на запит від 17.01.2022 № 14.57/05-42-325 вих-22 вбачається, що Стрийська міська рада не зверталась в господарський суд з позовом до Филик В.3. про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності у зв`язку непроведенням заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо згаданого будівництва.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора та представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до приписів ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
В свою чергу абзацами 1-3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Системне тлумачення положень ч.ч.3-5 ст.53 ГПК України і ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
За приписами ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч.ч.3 та 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень ст.ст.53,174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.
При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз.2 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 р. у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 р. у справі № 912/2529/18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 сформульовано такий правовий висновок:
"Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.»
Судовою колегією встановлено, що адресовані Стрийській міській раді  повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" датовані від 20.05.2021 року №14.57/05-42-1778В-21, а також від 17.01.2022 року №14.57/05-42-325Вих-22.
Позовну заяву пред`явлено Прокурором до Господарського суду Львівської області 23.03.2022.
Отже, колегія суддів встановила, що перед пред`явленням позовної заяви прокурором на виконання вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру" письмово повідомлено Стрийську міську раду про захист інтересів держави шляхом представництва їх інтересів в суді, з наданням відповідних доказів до матеріалів справи.
Крім того, колегія суддів зауважує, що з позовної заяви вбачається, що ще у травні 2021 фактично повідомлено уповноважений орган про наявні порушення інтересів держави та наявність підстав для застосування представницьких повноважень, а позовна заява прокурором на захист інтересів держави подана до суду у березні 2022 року та за цей період часу, незважаючи на обізнаність про наявні порушення земельного законодавства, Стрийською міською радою не здійснено жодних дій, направлених на захист інтересів держави, що свідчить про бездіяльність позивача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про недотримання прокурором приписів ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» та наявність підстав для залишення позову Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури, без розгляду.
При цьому, питання дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок комунальної власності за адресами вул. Валова, 7а та вул.Незалежності,29а у м. Стрию Львівської області, в рамках розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу суду про залишення позову без розгляду судовою колегією не оцінюється та підлягає дослідженню в рамках розгляду справи по суті.
За таких обставин, враховуючи наявність доказів повідомлення прокуратурою в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» Стрийської міської ради як органу місцевого самоврядування, про порушення прав та інтересів якої стверджує Прокурор, колегія суддів доходить висновку про помилкове залишення позову прокурора без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України судом першої інстанції.
Приписами ст. 275 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Частиною 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду  або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга Львівської обласної прокуратури підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/585/22 скасуванню з передачею справи для подальшого розгляду до Господарського суду Львівської області.

Судові витрати.
При цьому, у зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, буде здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 277, 280, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури вих..№15/1-1147вих-22 від 18.08.2022 (вх..№01-05/2065/22 від 22.08.2022) задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/585/22 скасувати.
3. Справу №914/585/22 направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.10.2022.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                      Плотніцький Б.Д.

Суддя                                                                                          Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                          Скрипчук О.С.