Номер провадження: 22-ц/813/4988/22 
Справа № 501/44/21
Головуючий у першій інстанції Смирнов  В. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В., 
за участю секретаря судового засідання: Зеніної М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чумаченка Святослава Олександровича на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Чорноморська міська рада Одеської області в особі Органу опіки та піклування, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з онуками,
                        В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Іллічівського міського суду Одеської області до ОСОБА_1 з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способів участі в вихованні, спілкуванні з онуками, треті особи: Чорноморська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклування, ОСОБА_4 .
Позов обґрунтований тим, що 27 травня 2014 року від шлюбних відносин з сином позивачів – ОСОБА_4 , відповідачка ОСОБА_1 народила дітей – ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є онуками позивачів. З жовтня 2019 року, через негативні стосунки з батьком дітей, відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні позивачів, як бабусі та дідуся, зі своїми онуками. Просте, як зазначили позивачі, вони бажають приймати участь у вихованні дітей та підтримувати з ними родинні стосунки, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 в спілкуватись з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 в спілкуватись з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 графік безперешкодного спілкуватись з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - щомісячно, кожну першу на третю неділю, з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся (з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях, гуртках тощо); - в день народження бабусі 07 серпня щорічно з 16-00 год. до 20-00 год. (за бажанням дітей); - в день народження дідуся 18 червня щорічно з 16-00 год. до 20-00 год. (за бажанням дітей); - щороку – в дні державних та церковних свят з 14-00 години до 20-00 години (за бажанням дітей).
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Чумаченко Святослав Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 27.09.2022 року на 14.30 годину, сторони та їхні представники не з`явилися.
Від представника позивачів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Дубінчук Ж.М. надійшло клопотання про розгляд справи без її присутності та без присутності позивачів. При цьому представник позивачів звернула увагу апеляційного суду на строки розгляду справи вказуючи, що востаннє баба та дід бачили онуків влітку 2020 року.
Від представника ОСОБА_1 адвоката Чумаченка С.О. електронною поштою до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду з посиланням на введення в Україні військового стану і обмежений доступ до апеляційного суду. При цьому представник позивача звертає увагу на бажання відповідача взяти особисту участь у розгляді справи в апеляційному суді. 
Будь-якого обґрунтування відсутності технічної можливості участі у розгляді справи в режимі відео конференції адвокатом Чумаченком С.О. не наведено.
Колегія суддів, дослідивши подане представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Чумаченком С.О. клопотання про відкладення розгляду справи та матеріали справи, виходить з такого. 
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Колегія суддів вважає, що будучи повідомленими належним чином про розгляд справи заздалегідь, адвокат Чумаченко С.О. не зазначив про неможливість участі у справі в режимі відео конференції, не додав до приєднання до матеріалів справи ретельних письмових пояснень, не зазначив про конкретні обставини, які на його думку, як представника інтересів ОСОБА_1 , слід з`ясувати та врахувати суду апеляційної інстанції, які не були зазначені у поданій апеляційній скарзі.
Оскільки поважність причин неявки представника відповідача судом апеляційної інстанції не встановлена, а заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності позивача та її представника при таких обставинах не є порушенням прав позивача та її представника щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18. 
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Задовольняючи позов, встановлюючи позивачам графік безперешкодного спілкування з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - щомісячно, кожну першу на третю неділю, з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся (з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях, гуртках тощо); - в день народження бабусі 07 серпня щорічно з 16-00 год. до 20-00 год. (за бажанням дітей); - в день народження дідуся 18 червня щорічно з 16-00 год. до 20-00 год. (за бажанням дітей); - щороку – в дні державних та церковних свят з 14-00 години до 20-00 години (за бажанням дітей), суд першої інстанції виходив з того, що:
- позивачі, будучи відповідно бабою та дідом неповнолітніх  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають право спілкуватися з ними та приймати участь в їхньому вихованні, у зв`язку з чим запропонували графік зустрічі з онуками, з яким не погоджується мати дітей (колишня невістка позвиачів); 
-висновок виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування, в якому графік спілкування позивачів з онуками заснований, зокрема на отриманні попередньої згоди на це матері дітей, складено без належного врахування думки малолітніх дітей та їхніх інтересів.
Проте повністю погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції не можна.
Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:
- ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого повторно Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.11.2020 року, актовий запис № 220 (а. с. 13);
- від шлюбу в них народились діти – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 5268) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 5269) (а. с. 11,12);
- ОСОБА_7 є сином позивачів по справі – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого Іллічівським міським відділом РАЦС Одеської області 30.05.1984 року, актовий запис № 357 (а. с. 10);
Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з онуками визначено наступний графік спілкування бабусі ОСОБА_2 та дідуся ОСОБА_3 :
- кожного вівторка та четверга з 13:00 години до 15:00 години (з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях гуртках, тощо), за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дітей;
- в день народження бабусі 07 серпня щорічна з 10:00 години до 14:00 години (за бажанням дітей, з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях гуртках, тощо) за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дітей;
- в день народження дідуся 18 червня щорічно з 10:00 години до 14:00 години (за бажанням дітей, з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях гуртках, тощо) за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дітей;
- щороку в дні державних та церковних свят за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дітей (а. с. 46-48).
При цьому зі змісту даного висновку вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили встановити графік безперешкодного спілкування з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - щомісячно, кожну першу на третю неділю, з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся (з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях, гуртках тощо); - в день народження бабусі 07 серпня щорічно з 16-00 год. до 20-00 год. (за бажанням дітей); - в день народження дідуся 18 червня щорічно з 16-00 год. до 20-00 год. (за бажанням дітей); - щороку – в дні державних та церковних свят з 14-00 години до 20-00 години (за бажанням дітей).
Також у висновку зазначено, що фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб Чорноморського міського центру соціальних служб, складано акт оцінки потреб, згідно з яким, умови проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 задовільні та придатні для виховання та розвитку дітей. 
Крім цього у висновку органу опіки та піклування вказано, що мати дітей ОСОБА_1 визнає право позивачів, як баби та діда, на спілкування з онуками та не заперечує щодо їх зустрічі з дітьми, але виходячи з інтересів дітей, просить встановити графік зустрічі з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях гуртках, тощо, а також за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дітей. 
Відповідно до довідки про встановлення думки малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо усунення перешкод у спілкуванні з онуками, 28.01.2021 року головним спеціалістом служби у справах дітей Лісіциною О.М. проведено опитування малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо усунення перешкод у спілкуванні з онуками, за результатами якої встановлено, що діти бажають спілкуватись з бабусею та дідусем, які не беруть їх до себе у зв`язку із коронавірусом (а. с. 55).
Колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).
У відповідності до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Зазначений висновок є недостатньо обгрунтований, оскільки визначення графіка спілкування з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей, то виконати таке встановлення участі баби й діда у вихованні онуків буде утрудненим чи навіть неможливим, через відсутність будь-яких домовленостей, у зв`язку з чим спір вирішується в суді.
Тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, який визначив графік зустрічів позивачів зі онуками з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях, гуртках тощо та виходячи з бажання дітей.
Оскільки графік зайнятості дітей на додаткових заняттях, гуртках чи секціях не носить незмінного характеру і як правило переважно зачіпає саме робочі дні тижня, висновок міського суду про не врахування висновку органу опіки та піклування щодо зустрічі баби, діда та онуків у робочі дні - кожного вівторка та четверга з 13:00 години до 15:00 години, є слушним та практичним, оскільки такий графік спілкування не відповідає інтересам дітей і не сприяє поглибленню спілкування з бабою та дідом по лінії батька у спокійній обстановці і їх спільному відпочинку та дозвіллю.
Разом з тим, визначаючи графік зустрічі між позивачами та їх онуками кожну першу та третю неділю, з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся, що становить майже 50% обсягу щомісячного періоду вихідних днів (кожні 1 та 3 тиждень місяця з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся), суд першої інстанції не врахував інтереси дітей, які у вихідні дні кожного місяця також мають право на спілкування та зустрічі зі своїм батьком, відповідний позов якого на даний час вирішується в суді, та з іншими бабою та пробабою по лінії матері. 
На необхідність встановлення та врахування зазначених обставин звертав увагу Верховний Суд у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/791/17.
Інші доводи апеляційної скарги висновок районного суду не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
При цьому у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 року, пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 року; пункт 29).
При таких обставинах, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення графіку зустрічі позивачів з онуками щомісячно: з 1-го та 3-го тижня кожного місяця з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся на 1-й тиждень кожного місяця з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся.
В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.
Такий спосіб участі позивачів у вихованні онуків, є розумним та практичним, адже тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом, може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).
Крім того, участь позивачів у вихованні дітей саме в такий спосіб і в такому обсязі є дотриманням розумного балансу інтересів між сторонами та дітьми, виходячи насамперед з найкращих інтересів дітей.
Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в мотивувальній та резолютивні й частині - зміні у відповідності до підстав та обґрунтувань наведених в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення слід залишити без змін. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чумаченка Святослава Олександровича – задовольнити частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 вересня 2021 року – змінити.
Встановити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 графік безперешкодного спілкування з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - щомісячно, кожний перший тиждень з п`ятниці з 20-00 години до 20-00 години неділі з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання бабусі та дідуся (з обов`язковим збереженням графіку зайнятості дітей на додаткових заняттях, гуртках тощо).
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений: 18.10.2022 року.

Головуючий                         О.М. Таварткіладзе 

Судді:                         О.В. Князюк

                                                                       А.П. Заїкін