КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
       
Унікальний номер справи 374/368/2020
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3965/2022    
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                                    У К Р А Ї Н И
 
01 листопада 2022 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                     судді - доповідача                       Білич І.М.
                      суддів                                           Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.
при секретарі                                           Рагушіна І.В.
                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ржищівського міського суду Київської області від 25 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Ржищівського міського суду Київської області Козіної С.М.,
у справі №374/368/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , Комунальне підприємство "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", про зобов`язання здійснити перепоховання,-
 
в с т а н о в и л а:
              У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг",  за результатами розгляду якого просив:
              - зобов`язати ОСОБА_1 здійснити перепоховання останків померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 з місця незаконного його поховання по АДРЕСА_1 в інше місце - виділене КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", відповідно до вимог державних санітарних норм та правил у 15-денний термін після набрання рішенням суду законної сили, але не раніше 26 березня 2021 року; 
              - стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
              В обгрунтування позовних вимог вказував, що він є співвласником домоволодіння по АДРЕСА_1 . Іншим співвласником цього домоволодіння є його мати -  ОСОБА_4 . 
              Разом з тим, зазначав, що біля їх домоволодіння відповідачем було незаконно проведено поховання ОСОБА_5 . 
              У зв`язку з зазначеним, ОСОБА_4 (мати позивача) звернулася з письмовою заявою до Ржищівського міського голови і для з`ясування всіх обставин по даному факту було створено комісію. 
За результатами роботи комісії було встановлено, що поховання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 здійснено без дозволу КП «Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг» та з порушенням санітарних норм. 
              Крім того, на запит в.о. міського голови Державною установою «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» було проведено лаболаторне дослідження та встановлено, що поховання було проведено незаконно, без дозволу органів місцевого самоврядування та з порушенням санітарних вимог, що може вплинути на ґрунтові води і спричинити захворювання поряд проживаючих громадян. 
              Однак, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 було ознайомлено із зазначеними вище висновками і документами, а також направлено письмову вимогу про необхідність проведення перепоховання покійника, остання  ігнорує всі ці приписи та категорично відмовляється виконувати зазначені вище законні вимоги.
              За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що незаконне поховання ОСОБА_5 заважає нормальному в`їзду до його домоволодіння, а також порушує санітарні норми, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.
 
              Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 25 травня 2021 року позов задоволено. 
              Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити перепоховання останків померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 з місця незаконного його поховання в інше місце, виділене КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", відповідно до вимог державних санітарних норм та правил у 15-денний термін після набрання рішенням суду законної сили, але не раніше 26 березня 2021 року. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.79-86).
              Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 05 листопада 2021 року виправлено описку вступній частині рішення Ржищівського міського суду Київської області від 25 травня 2021 року (а.с. 87, 88).
 
              Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив рішення скасувати та ухвалите нове про відмову у задоволені позовних вимог.
              В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачем не доведено, яким саме чином, поховання ОСОБА_6 перешкоджає останньому у користуванні своїм майном, так як поховання покійного здійснено на території кладовища, а не на подвір`ї позивача. 
              Крім того, зазначає, що позивачем не доведено порушення санітарних норм поховань, оскільки лист Обухівського міськрайонного відділу лабораторних досліджень в силу законодавства не є висновком, а містить припущення, що поховання ОСОБА_5 може вплинути на ґрунтові води і спричинити захворювання проживаючих громадян.
 
              Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
              У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
              Ухвалою Київського апеляційного суд від 21 червня 2022 року справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду.
              
            Учасники справи за викликом у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. 
            Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.
 
            Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
            
Як встановлено судом першої інстанції, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 141715837 від 18 жовтня 2018 року домоволодіння по АДРЕСА_1 на праві приватної часткової власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частці кожному.
У АДРЕСА_1 розташовано кладовище площею 0,20 га, має поховання починаючи від початку ХХ ст.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ржищів Київської області помер ОСОБА_5 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 27 березня 2018 року.
Поховання ОСОБА_5 було здійснено його дружиною ОСОБА_1 , яка проживала з ним у громадянському шлюбі, на кладовищі, що розташоване по АДРЕСА_1 .
 
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що незаконне поховання ОСОБА_5 заважає його нормальному в`їзду до власного домоволодіння, а також порушує санітарні норми.
 
На підтвердження заявлених вимог надаючи висновок комісії від 10 серпня 2018 року, до складу якої увійшли виконуюча обов`язки міського голови, начальник відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та роботи з ОСББ, виконуючої обов`язки начальника юридичного відділу, депутата Ржищівської міської ради та директора КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", за яким: під час обстеження міського кладовища членами комісії встановлено, що поховання гр. ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 здійснено без дозволу КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг" з порушенням санітарних норм. Рекомендовано родині гр. ОСОБА_5 здійснити перепоховання померлого у місці, встановленому КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг" на одному з міських кладовищ. Рекомендовано КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг" вжити нормативно-правові заходи щодо впорядкування процедури поховання у відповідності до законодавства, зокрема "Державних санітарних правил та норм "Гігієничних вимог щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України".
Лист Обухівського міжрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ "Київський обласний лабораторний центр МОЗ України" від 17 вересня 2018 року за № 127 проінформовано в.о. Голови Ржищів про те, що поховання гр. ОСОБА_5 було проведено незаконно, без дозволу органів місцевого самоврядування та з порушенням санітарних вимог, що може вплинути на грунтові води і спричинити захворювання поряд проживаючих громадян.
 
Задовольняючи позовні вимоги до ОСОБА_1 , суд першої інстанції, встановивши незаконність поховання ОСОБА_5 , виходив з того, що таке поховання заважає позивачеві здійснювати заїзд до власного домоволодіння, а також порушує санітарні норми.
 
Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.
 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Разом з тим, колегія суддів вважає, що постановляючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не враховано того, що сторонами, у тому числі позивачем, не заперечувався той факт, що поховання ОСОБА_5 було здійснено саме на території кладовища.
Тобто, у даному випадку, не можна стверджувати про порушення саме відповідачем прав позивача у здійсненні останнім права користування  та розпорядженням своїм майном, адже поховання ОСОБА_5 здійснено на території кладовища, яке на момент поховання було діючим.
 Так як, лише згідно рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 20 грудня 2018 року №302 «Про закриття кладовищ (старих кладовищ) на території Ржищівської міської ради Київської області» закрито кладовище (старі кладовища) та заборонено здійснення поховань на території м. Ржищев Київської області, зокрема закрито кладовище по АДРЕСА_1.
Колегія суддів вважає, що лист Обухівського міжрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ "Київський обласний лабораторний центр МОЗ України" від 17 вересня 2018 року за № 127 не може свідчити про доведеність вимог позивача виходячи лише з того, що  санітарно захисна зона від кладовища до житлової забудови  повинна становити - 300 метрів, виходячи з того, що в межах цієї зони уже знаходиться кладовище.
Так як, відповідно до викопіювання №8 з опорного плану АДРЕСА_2 , розміщено вкрай близько до житлових будинків, що  також видно з фотоматеріалів. Поховання ОСОБА_5 здійснено на кладовищі на відстані 18,0 пог.м. від  житлового будинку та на відстані 5,0 пог.м. від межі домоволодіння позивача.
 
І саме, відповідно до п.п. 11 пункту «а» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; затверджують з урахуванням екологічних вимог проекти планіровки і забудови населених пунктів, їх генеральні плани та схеми промислових вузлів; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.
 
Статтею 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання це - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована, зокрема, на забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.
Згідно із ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» місце поховання - кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих; кладовище - відведена в установленому законом порядку земельна ділянка з облаштованими могилами та/або побудованими крематоріями, колумбаріями чи іншими будівлями та спорудами, призначеними для організації поховання та утримання місць поховань; поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству;
Особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із ст.8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг (ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу»).
Відповідно до Статуту Комунального підприємства «Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", відповідальність як за стан кладовища та порядок поховання, так і за дотримання санітарних норм при здійсненні поховання лежить на органах місцевого самоврядування та адміністрації кладовища.
 
Колегія суддів вважає, що  комісійний акт від 10 серпня 2018 року,  свідчить про те, що організації та установи на які  згідно діючих норм законодавства покладено обов`язок  по здійсненню поховань, контролю поховань, облаштування та утримання місця поховання, фактично усунулися від виконання своїх безпосередніх обов`язків. Констатуючи лише  факт поховання покійного без дозволу комунального підприємства та з порушенням санітарних норм. Незважаючи на те, що заявник висловлювала протест з приводу діяльності зазначених органів, вказуючи про продовження здійснення поховань  на території кладовища.
Комісія обмежилася лише рекомендаціями родині ОСОБА_5 здійснити перепоховання померлого у місці, встановленому КП «Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг"  на одному з міських кладовищ
А також рекомендовано КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг" вжити нормативно-правові заходи щодо впорядкування процедури поховання у відповідності до законодавства, зокрема "Державних санітарних правил та норм "Гігієничних вимог щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України".
 
Зазначені  рішення комісії за своїм змістом суперечать нормам діючого законодавства, так як  згідно ст. 21 Закону України "Про поховання та похоронну справу", перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, висновку органу санітарно-епідеміологічної служби, лікарського свідоцтва про смерть, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі.
Перепоховання останків померлих може здійснюватися в інших випадках згідно із законодавством України. Під час перепоховання останків померлих контроль за дотриманням безпечних умов праці протягом усього терміну ведення робіт здійснює виконавчий орган відповідної сільської, селищної, міської ради. Перепоховання останків померлих здійснюється за рахунок коштів особи, яка ініціює перепоховання.
Згідно з  п. 2.12 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 193 від 19 листопада 2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 року за № 1110/9709, перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках при наявності обгрунтованої причини. Ексгумація здійснюється, як правило, у зимовий період, через пік після поховання в піщаних грунтах і через три роки - при похованні у зволожених грунтах важкого механічного складу та глиняних грунтах. Ексгумація проводиться в присутності медичного працівника, участь якого при проведенні перепоховання забезпечує користувач. 
 
Натомість, виходячи з вищенаведених положень законодавства, а також положень статуту КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", відповідальність як за стан кладовища та порядок поховання, так і за дотримання санітарних норм при здійсненні поховання лежить на органах місцевого самоврядування та адміністрації кладовища.
За вказаних обставин, саме орган місцевого самоврядування має вирішувати питання щодо дотримання фізичними та/або юридичними особами законодавства при здійсненні поховання, встановлювати факти порушень такого законодавства та вчиняти дії, спрямовані на усунення таких порушень.
У свою чергу, відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 
Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
На підставі викладеного, а також зважаючи на відсутність будь-яких фактичних даних стосовно того, що відповідачем, який здійснив поховання свого чоловіка, порушується, не визнається або оспорюється  право позивача як на користування  належним йому майном, так і на навколишнє природне середовище, висновок суду першої інстанції про зворотнє є безпідставним та таким, що суперечить встановленим обставинам справи та чинному законодавству України, яке регулює відносини з питань проведення поховання. 
Пунктом 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову з зазначених вище підстав.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374,376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-
 
п о с т а н о в и л а:
 
            Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Ржищівського міського суду Київської області від 25 травня 2021 року - скасувати, та постановити нове за яким;
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , Комунальне підприємство "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", про зобов`язання здійснити перепоховання,  відмовити.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 грудня 2022 року.
 
Суддя-доповідач                              
 
Судді