ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року	Львів	Справа № 500/149/22 пров. № А/857/8240/22	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М.,  Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Юрченко М.М.,
представника позивача                                            Фльорківа О.В.,
представника відповідача                                       Стеця І.В.,
третьої особи                                                             ОСОБА_1 ,
представника третьої особи                                    Образцова Є.П.,

розглянувши у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Львові апеляційну скаргу Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації     на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі  за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Чепенюк О.В., 
час ухвалення рішення – 12:22:52, 
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,  
дата складання повного тексту рішення – 18 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2022 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації, в якому просив: визнати протиправною відмову Відділу містобудування № 01 -26/250 від 08 жовтня 2021 року у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 ; зобов`язати надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 .
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що набув у приватну власність нежитлове приміщення (автостанцію), загальною площею 46,7 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Нежитлове приміщення розміщене на земельній ділянці загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, яку на підставі рішення Товстенської селищної ради № 1523 від 19 листопада 2020 передано йому в оренду за договором оренди землі від 23 грудня 2020 року. Вказує, що для здійснення реконструкції нежитлового приміщення та з метою проектування об`єкта реконструкції і отримання вихідних даних для проектування, 24 вересня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, проте листом відповідача № 01-26/250 від 08 жовтня 2021 року відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, у зв`язку із невідповідністю даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленим ФОП ОСОБА_3 . Звертає увагу на те, що у розумінні частини четвертої статті 29 Закону № 3038-VI це не є підставою для відмови у видачі містобудівних умов, бо ця норма визначає такою підставою лише недостовірність відомостей виключно у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, а не у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000. При цьому вважає, що у даному випадку належним способом захисту його порушених прав є зобов`язання відповідача надати містобудівні умови та обмеження.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду   від 13 квітня 2022 року          адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Відділу містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації № 01-26/250 від 08 жовтня 2021 року у наданні ОСОБА_2 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 . Зобов`язано Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації надати ОСОБА_2 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 . 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Відділ містобудування в оскаржуваній відмові не зазначив жодної підстави для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, передбаченої частиною четвертою статті 29 Закону № 3038-VI. Оскільки відповідач фактично відмовив позивачу у видачі містобудівних умов та обмежень з підстави, яка не передбачена частиною четвертою статті 29 Закону № 3038-VI (невідповідність даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000), то суд першої інстанції прийшов до висновку, що така відмова є необгрунтованою, та протиправною. Оскільки позивачем подано повний пакет документів для прийняття відповідачем рішення, у тому числі викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 (щодо якого відповідачем не надано, а судом не встановлено невідповідності даних), факту недостовірності відомостей виключно у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці судом не встановлено, то підстави для відмови у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень забудови вказаної земельної ділянки відсутні. Оскільки матеріали справи свідчать про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної відмови та враховуючи, що будь-які інші перешкоди для надання позивачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відсутні, суд першої інстанції вважав, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача слід зобов`язати Відділ містобудування надати ОСОБА_2 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 . 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації    подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що позивач звернувся з заявою про надання містобудівних умов та обмежень, додавши до неї викопіювання з топографічного плану, проте вже після звернення почав зносити існуючу будівлю, через що викопіювання не відповідає дійсності. Вказує, що по факту самовільного будівництва відкрито кримінальне провадження, недостовірність даних полягає у тому, що замовником тричі подавалися різні варіанти такого документу як топографо-геодезичний план М 1:2000. Вказує, що позивач свідомо ввів суд в оману, аргументуючи свій позов тим, що Відділ містобудування неправомірно не надає йому містобудівні умови для виготовлення відповідної проектної документації для проведення реконструкції, натомість допустив самовільне знесення будівлі автостанції та приступив до будівельних робіт без дозвільних документів, а тому можливості видати містобудівні умови та обмеження немає. Вважає, що суд першої інстанції, приймаючи зобов`язальне рішення про надання містобудівних умов та обмежень, перевищив свої повноваження.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що оскільки відповідач фактично відмовив позивачу у видачі містобудівних умов та обмежень з підстави, яка не передбачена частиною четвертою статті 29 Закону № 3038-VI (невідповідність даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000), то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що така відмова є необгрунтованою, та протиправною. Також просить здійснити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .
В судовому засіданні представник відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, та її представник, апеляційну скаргу підтримали, в своїх поясненнях покликались на доводи в ній викладені.
Представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 згідно з договором купівлі - продажу нежитлового приміщення, № 1009, посвідченого 08 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О.І., придбав нежитлове приміщення (автостанцію), загальною площею 46,7 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.8-10). Відповідні відомості про право приватної власності позивача на це нежитлове приміщення внесені до    Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 227314823 від 08 жовтня 2020 року (а.с.11).
Нежитлове приміщення автостанції знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 , про що свідчать відомості витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 10 грудня 2020 року  № НВ - 6113934232020 (а.с.12) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 240194519 від 12 січня 2021 року (а.с.19).
На підставі рішення Товстенської селищної ради № 1523 від 19 листопада 2020 року земельну ділянку за кадастровим номером 6122055500:02:002:0461 передано в оренду ОСОБА_2 за договором оренди землі № 3, укладеним із орендодавцем Товстенською селищною радою 23 грудня 2020 року, терміном на 5 років (а.с.15-18). Право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.19).
28 травня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації із заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для здійснення реконструкції нежитлового приміщення (автостанції).
09 червня 2021 року відповідач повідомив про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва у зв`язку із посиланням на відсутність копії документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованій на земельній ділянці.
16 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації із заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для здійснення реконструкції нежитлового приміщення (автостанції).
02 липня 2021 року відповідач повідомив про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва у зв`язку відсутністю викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
16 липня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації із заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для здійснення реконструкції нежитлового приміщення (автостанції).
30 липня 2021 року відповідач повідомив про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва через те, що у поданому викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000 площа будівлі виходить 175 кв.м, тоді як площа автостанції складає 46,7 кв.м, площа земельної ділянки під будівлями (спорудами) транспорту 70 кв.м, запропоновано пакет документів привести у відповідність до вимог законодавства України та Державних будівельних норм (а.с.53-84).
24 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації із заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для здійснення реконструкції нежитлового приміщення (автостанції). До заяви позивач додав такі документи: копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копії паспорта та довідки про реєстрацію місця проживання, викопіювання з топографічного плану (масштаб 1:2000), копію технічного паспорту на приміщення (а.с.21, 92-101).
Розглянувши цю заяву, Відділ містобудування листом № 01-26/250 від 08 жовтня 2021 року повідомив позивача про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва. Така відмова обґрунтована невідповідністю поданих заявником даних у документах, а саме: невідповідністю даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленому ФОП ОСОБА_3 . У пакеті документів поданих заявником 16 липня 2021 року вх.№ Б-061/60-Л-60 та 24 вересня 2021 року вх. Б-061/79-Л-79 надані недостовірні дані у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленого ФОП ОСОБА_3 (а.с.22, 102).
Відмова відповідача містить посилання на пункт 2 частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (із змінами), а саме: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. У зв`язку з цим Відділ містобудування рекомендував заявнику підготувати пакет документів, який відповідати чинному законодавству України та Державним будівельним нормам та повторно звернутися із пакетом документів зазначених у пункті статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (із змінами), необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень. 
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі – Закон № 3038-V), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до визначень, наведених у статті 1 цього Закону: будівництво – нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі – містобудівні умови та обмеження) – документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Згідно з частинами першою та другою статті 26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва; суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. 
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених   статтею 31   цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Частиною першою статті 29 Закону №3038-VI визначено, що однією з основних складових вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.
Таким чином, отримання замовником або проектувальником містобудівних умов та обмежень є першим етапом проектування та будівництва об`єктів.
Згідно з частиною другою статті    29 Закону № 3038-VI фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. 
Частиною третьою статті 29 Закону №3038-VI визначено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:
1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);
3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до    частини восьмої    статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги».
Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.
Частина четверта статті 29 Закону №3038-VI визначає підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень. Такими підставами є:
1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;
2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;
3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.
Згідно з частиною шостою статті 29 Закону №3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності.
Із матеріалів справи слідує, що підставою оскаржуваної відмови ОСОБА_2 у видачі містобудівних умов та обмежень вказано невідповідність даних у документах, поданих заявником, а саме: невідповідність даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленому ФОП ОСОБА_3 . У пакеті документів поданих позивачем 16 липня 2021 року  вх.№ Б-061/60-Л-60 та 24 вересня 2021 року вх. Б-061/79-Л-79 надані недостовірні дані у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленому ФОП ОСОБА_3 . Відмова Відділу містобудування містить посилання на пункт 2 частини четвертої статті 29 Закону №3038-VI з вказівкою на виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою. 
Колегія суддів зазначає, що позивачем подано до відповідача з метою отримання містобудівних умов та обмежень документи згідно з їх переліком, визначеним у частині третій статті    29 Закону № 3038-VI (а.с.21), у тому числі документи, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, нежитлове приміщення автостанції – відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08 жовтня 2020 року, та право користування земельною ділянкою – витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права станом на 12 січня 2021 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 10 грудня 2020 року (а.с.11-14, 19). Також заявником долучено до заяви про видачу містобудівних умов та обмежень викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 (а.с.20).
Відомостей про те, що заявником подано не повний пакет документів, необхідних для прийняття рішення відповідачем про надання містобудівних умов та обмежень, оскаржувана відмова не містить.
Підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є посилання відповідача на законодавчу норму пункту 2 частини четвертої статті 29 Закону № 3038-VI, якою передбачено виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.
Однак, фактично такої недостовірності відомостей у документах, поданих ОСОБА_2 до відповідача, які посвідчують право користування (оренду) земельною ділянкою, а так само у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, нежитлове приміщення автостанції за адресою: АДРЕСА_1 , Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації відповідачем не встановлено.
Відповідач посилається на невідповідність даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленому ФОП ОСОБА_3 . Проте оскаржувана відмова не містить будь-якого обґрунтування в чому ж полягає невідповідність чи недостовірність відомостей у наданому позивачем викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 чотири рази звертався до відповідача з заявою про видачу містобудівних умов та обмежень, зокрема, ним подавалися такі заяви:
- 28 травня 2021 року, на яку відповідачем надана відповідь про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень 09 червня 2021  року з посиланням на відсутність копії документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованій на земельній ділянці;
- 16 червня 2021 року, відповідь надана 02 липня 2021 року про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень через відсутність викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;
- 16 липня 2021 року, відповідь надана 30 липня 2021 року про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень через те, що у поданому викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000 площа будівлі виходить 175 кв.м, тоді як площа автостанції складає 46,7 кв.м, площа земельної ділянки під будівлями (спорудами) транспорту 70 кв.м, запропоновано пакет документів привести у відповідність до вимог законодавства України та Державних будівельних норм (а.с.53-84);
- 23 вересня 2021 року, відмова по якій від 08 жовтня 2021 року є предметом оскарження у цій справі. 
Ця заява подана з урахуванням підстав усіх трьох відмов Відділу містобудування у видачі містобудівних умов та обмежень. До заяви додані усі документи, перелік яких визначений частиною третьою статті 29 Закону № 3038-VI, у тому числі викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, яке позивач вважає, що приведене у відповідність до вимог законодавства України та Державних будівельних норм з урахуванням відмови відповідача від 30 липня 2021 року.
Листом № 01-26/250 від 08 жовтня 2021 року відповідач повідомив позивача про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва. Така відмова обґрунтована невідповідністю поданих заявником даних у документах, а саме: невідповідністю даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленому ФОП ОСОБА_3 . У пакеті документів поданих заявником 16 липня 2021 року вх.№ Б-061/60-Л-60 та 24 вересня 2021 року вх. Б-061/79-Л-79 надані недостовірні дані у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000, розробленого ФОП ОСОБА_3 (а.с.22, 102).
Суд апеляційної інстанції вказує, що в розумінні частини четвертої статті 29 Закону № 3038-VI результати топографо-геодезичних і картографічних робіт сертифікованого інженера-геодезиста, у тому числі невідповідність даних, не можуть бути підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень суб`єкту містобудування – замовнику – фізичній особі, яка має намір щодо забудови території       і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що у розумінні частини четвертої статті 29 Закону № 3038-VI підставами для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень може бути виявлення недостовірних відомостей виключно у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. Обґрунтованими та законними підставами відмови у видачі містобудівних умов та обмежень суб`єкту містобудування є ті, які передбачені частиною четвертою статті 29 Закону № 3038-VI.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при зверненні до відповідача із заявою про надання містобудівних умов та обмеження позивачем було надано копію документа, що посвідчує його право користування земельною ділянкою, копію документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, та викопіювання з топографо-геодезичного плану, а зазначена відповідачем підстава для відмови в надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки VI (невідповідність даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000) не передбачена серед підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, що передбачені ч. 4   ст. 29   Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Крім цього, згідно з частиною шостою статті 29 Закону №3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.
Із матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 , за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би в 10-ти денний термін прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень (в даному випадку – рішення відповідача про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки або відмову у їх наданні) свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом (постанови Верховного Суду від 14 серпня 2020 року у справі № 815/6699/17, від 30 листопада 2020 року у справі № 804/4743/16, від 24 травня 2022 року у справі № 520/11596/19).
В контексті вказаного, колегія суддів зазначає, що відповідач, у даному випадку, не вчиняв дій щодо відмови позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених   статтею 29 Закону №3038-VI   рішень.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання у встановлений   законом   спосіб розглянути заяву позивача та за результатами такого розгляду прийняти відповідне мотивоване рішення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень має містити вичерпні підстави для такого рішення, з метою гарантування права особи на оскарження такого рішення та запобігання можливим подальшим діям, направленим на позбавлення права особи на вільне використання земельної ділянки та неодноразовому зверненню особи до суду за захистом своїх прав.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2019 року у справі №509/1350/17, оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.    
Разом із тим, виходячи із матеріалів справи та доводів скаржника, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач при прийнятті оспорюваної відмови не надавав оцінку дотримання позивачем усіх передбачених вимогами закону умов для отримання містобудівних умов та обмежень, а лише вказав про неможливість задоволення звернення позивача з огляду на невідповідність даних у викопіюванні з топографо-геодезичного плану.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи відповіді на заяви позивача про надання містобудівних умов та обмежень, колегія суддів зазначає, що Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації перевірялись заяви позивача на предмет відповідності двом підставам для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, передбачених частиною четвертою статті 29 Закону   №3038-VI: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. Натомість  у відповідях на заяви позивача відсутня оцінка дотримання позивачем відповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Оскільки скаржником не наведено будь-яких заперечень стосовно проведеного судом першої інстанції розподілу судових витрат (включаючи витрати на правову допомогу), колегія суддів не вбачає підстав для визнання такого помилковим чи неправильним.
Стосовно розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку в суді апеляційної інстанції колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Фльорків О.В. просить здійснити розподіл судових витрат, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.    
Частинами першою, третьою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При вирішенні питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн, колегія суддів виходить з наступного.
04 січня 2022 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги між позивачем ОСОБА_2    (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «СИЛА ПРАВА», в особі Керуючого партнера Фльорківа Олександра Володимировича, згідно з пунктом 1.1 якого Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів Клієнта в Тернопільському окружному адміністративному суді, Восьмому апеляційному адміністративному суді, Верховному Суді та інших судах, державних органах, установах, недержавних організаціях у справах за позовом ОСОБА_2 до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації, на умовах і в порядку, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Для надання правничої (правової) допомоги Клієнту, Адвокатським об`єднанням призначено адвокатів: Башуцького Ігоря Ярославовича та Фльорківа Олександра Володимировича (пункт 1.2 договору) (т.1,а.с.32-33).
Розділом 4 вказаного договору врегульовано порядок здійснення розрахунків. Так пунктом 4.2 договору передбачено, що правову допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням по цьому Договору Клієнт оплачує в гривнях шляхом внесення (переказу) коштів на рахунок Адвокатського об`єднання. Клієнт зобов`язаний протягом 3 (трьох) днів з дати укладення цього Договору оплатити гонорар в розмірі, визначеному Сторонами в додатку до цього Договору (пункт 4.3 договору). Пунктами 4.5 та 4.6 договору передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі Сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт складається Адвокатським об`єднанням та надається представнику Клієнта особисто або надсилається Клієнту поштою. Акт вважається підписаним якщо протягом 3 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт. Оплата за цим Договором є гонораром Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.
Згідно з Додатком № 2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 21 липня 2022 року сторони визначили види правничої (правової) допомоги та погодили розмір гонорару по Договору, зокрема, згідно з пунктами 2, 3 Додатку №1 за одну годину представництва в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 1000,00 грн. Загальний розмір гонорару залежить від кількості затрачених адвокатом Адвокатського об`єднання годин по даній справі, але в будь-якому випадку не може бути меншим 4000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано суду наступні документи:
- копію акта № 2 від 25 липня 2022 року обсягу наданої правничої (правової) допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 04 січня 2022 року;
- квитанцію про сплату ОСОБА_2 одержувачу АО «СИЛА ПРАВА» від 04 серпня 2022 року № 0.0.2630973101.1 коштів у сумі 4000,00 грн, призначення платежу: гонорар за договором про надання правничої допомоги від 04 січня 2022 року (т.2., а.с.9, зворот).
Із акта № 2 від 21 липня 2022 року обсягу наданої правничої (правової) допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 04 січня 2022 року слідує, що ОСОБА_2 отримав правничу допомогу в наступному обсязі:
- ознайомлення з доводами апеляційної скарги, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, кількість затрачених годин – 4 год, вартість послуг – 4000,00 грн.
Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як слідує з матеріалів справи розрахунки проведені на суму 4000,00 грн. 
Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Колегія суддів зазначає, що ознайомлення з доводами апеляційної скарги не є видом правової допомоги, оскільки у даному випадку охоплюється  підготовкою та поданням відзиву на апеляційну скаргу.
Крім того, зміст відзиву на апеляційну скаргу практично повністю дублює висновки суду першої інстанції, висловлені в оскаржуваному рішенні, тому зазначення в Акті виконаних робіт про те, що час на підготовку і подання відзиву на апеляційну скаргу складає 4 години, є необгрунтованим.
Враховучи вищенаведене, у зв`язку із неспівмірністю витраченого адвокатом часу на підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу зі складністю виконаних робіт, колегія суддів приходить до висновку про те, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. 
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації     задовольнити частково.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі № 500/149/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації  під час розгляду заяви ОСОБА_2  від 24 вересня 2021 року про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації     повторно розглянути заяву ОСОБА_2  від 24 вересня 2021 року про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки загальною площею 0,0648 га, кадастровий номер 6122055500:02:002:0461, розташованій по АДРЕСА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чортківської районної державної адміністрації  (вул. Шевченка, 23, м. Чортків, Тернопільська область,  48500, код ЄДРПОУ 24637446) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 2000 грн 00 коп (дві тисячі гривень).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін 	
Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.