Постанова
Іменем України
 
07 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 399/1110/20
провадження № 61-6272св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Онуфріївська селищна територіальна громада в особі Онуфріївської селищної ради, 
треті особи: ОСОБА_2 , Відділ земельних відносин Онуфріївської територіальної громади Олександрійського району,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 25 січня 2022 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до Онуфріївської селищної територіальної громади в особі Онуфріївської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , Відділ земельних відносин Онуфріївської територіальної громади Олександрійського району, про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю.
 
На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 , інвалід війни 2 групи, недієздатний, після якого вона прийняла спадщину.
 
Згідно рішення сімнадцятої позачергової сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 28 лютого 2008 року № 210 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з наступною передачею їх у власність.
 
ОСОБА_3 не завершив процедуру приватизації земельної ділянки у зв`язку зі смертю.
 
З урахуванням наведеного, просила визнати за нею право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в с. Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області на своє ім`я в порядку спадкування після, померлого 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , брата, інваліда війни 2 групи, недієздатного ОСОБА_3 . 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2021 року позов задоволено. 
 
Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, щодо земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована в с. Успенка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
 
Додатковим рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2021 року вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 , прийнявши спадщину після смерті брата набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, 
що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, однак через відсутність правовстановлюючого документа позивач, згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», 
не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування 
за законом слід визнати за нею рішенням суду.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 25 січня 2022 року рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. 
 
Апеляційний суд дійшов висновку, що зважаючи на те, що рішення Успенської сільської ради про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з наступною передачею 
їх у власність прийняте 28 березня 2008 року і спадкодавець частково реалізував за життя своє право на приватизацію земельної ділянки у розмірі 0,25 га 
та 0,18 га, проте земельна ділянка розміром 0,17 га не була приватизована протягом двох років з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництва», згідно пунктом 3 Прикінцевих положень якого, прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об`єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, тому рішення Успенської сільської ради втратило свою чинність ще 14 жовтня 2010 року, а відтак спадкоємець не набула права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У липні 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу 
у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, просила оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом залишено поза увагою те, що спадкодавцю рішенням сімнадцятій позачерговій сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 28 лютого 
2008 року № 210 на якій було надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,60 га з наступною передачею їх у власність, зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії. Право на приватизацію земельних ділянок реалізовано частково не з вини ОСОБА_3 .
 
Посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Доводи інших учасників справи
 
У вересні 2022 року Онуфріївської селищної ради надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу в якому просила залишити оскаржуване судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення. Зазначав, що твердження скаржника є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають 
до задоволення.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 399/1110/20, витребувано її з Онуфріївського районного суду Кіровоградської області.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Згідно з погосподарською книгою № 4 за 1991-1995 роки, особового рахунку НОМЕР_1 за ОСОБА_4 до 1992 року біля її будинку рахувалась земельна ділянка площею 0, 68 га. Після її смерті власником будинку став ОСОБА_3 , якому 
у 1993 році виділилась земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області 
від 10 червня 2019 року № 275.
 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 05 січня 2015 року, ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано недієздатним, та його опікуном призначено ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі.
 
До складу спадщини, крім іншого майна, входить право постійного користування земельною ділянкою площею 0,15 га за адресою: 
АДРЕСА_3 (між домоволодіннями ОСОБА_5 
на АДРЕСА_4 та ОСОБА_6 на АДРЕСА_2 ), яке було прийнято на сімнадцятій позачерговій сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 28 лютого 2008 року № 210, на якій було розглянуто заяву ОСОБА_3 та прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
з наступною передачею їх у власність. У додатку до вищезазначеного рішення під № 8 значиться, що ОСОБА_3 надана земельна ділянка 
на АДРЕСА_4 , площею 0,60 га, цільове використання землі: 
0,25 обслуговування житлового будинку, 0,35 ведення особистого селянського господарства.
 
Рішенням 25 сесії сьомого скликання Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 11 липня 2019 року № 360 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15 га для сінокосіння та випасання великої рогатої худоби за рахунок вільних від користування земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за адресою: 
АДРЕСА_3 . 
 
Згідно довідки Успенської сільської ради від 16 серпня 2019 року № 02-27/360 дана земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (між домоволодіннями ОСОБА_5 на АДРЕСА_4 та ОСОБА_7 на АДРЕСА_2 ).
 
На виконання зазначеного рішення 05 серпня 2019 опікун недієздатного ОСОБА_3 - ОСОБА_1 замовила розробку вказаного проекту 
у фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_8 . 
 
Під час виїзду 16 серпня 2019 року ФОП ОСОБА_8 на місце, ним було встановлено невідповідність меж заявленої документально площі земельної ділянки 0,15 га тій, що є в натурі на місцевості. Крім того, було встановлено невідповідність та повна відсутність меж земельної ділянки, що знаходилась 
у користуванні ОСОБА_3 , тому подальші роботи з виготовлення проекту 
із землеустрою не були проведені. В зв`язку з ліквідацією ФОП ОСОБА_8 виконання робіт не є можливим.
 
За заявою ОСОБА_1 опікуна недієздатного брата ОСОБА_3 щодо встановлення (відновлення) меж із сусідніми земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , звільнення земельної ділянки ОСОБА_7 для подальшої можливості приватизувати земельну ділянку ОСОБА_3 
07 листопада 2019 року прийнято рішення виконавчим комітетом Успенської сільської ради № 77, яке визнано протиправним та скасовано Кіровоградським окружним адміністративним судом 03 лютого 2020 року, зобов`язано виконавчий комітет Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області провести повторний розгляд звернення в інтересах недієздатного ОСОБА_3 з урахуванням всіх об`єктивних обставин у справі та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. Рішення набрало законної сили. 
 
22 листопада 2019 року на 26 сесії Успенської сільської ради були прийняті рішення № 384 та № 385, якими ОСОБА_3 відмовлено в наданні дозволу 
на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва у власність та 0,03 га для сінокосіння 
в оренду терміном на 30 років за адресою: 

АДРЕСА_5 лютого 2020 року Кіровоградським окружним адміністративним судом було ухвалене рішення у справі № 340/3268/19 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , яким визнано протиправними та скасовано рішення 26 сесії Успенської сільської ради від 22 листопада 2019 року № 384 та № 385 
та зобов`язано Успенську сільську раду провести повторний розгляд звернення. Дане рішення набрало законної сили.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
 
Згідно з матеріалами спадкової справи № 75/2020 єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є його сестра ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після нього за законом. Інші особи, в тому числі ті, що мають право 
на обов`язкову частку, а також малолітні, неповнолітні особи у померлого відсутні.
 
До складу спадщини, крім іншого майна, входить право постійного користування земельною ділянкою площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_3 (між домоволодіннями ОСОБА_5 на АДРЕСА_4 та ОСОБА_6 на АДРЕСА_2 ), яке було прийнято на сімнадцятій позачерговій сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 28 лютого 2008 року № 210, на якій було розглянуто заяву ОСОБА_3 та прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з наступною передачею їх у власність. У додатку до вищезазначеного рішення під № 8 значиться, що ОСОБА_3 надана земельна ділянка на АДРЕСА_5 , площею 0,60 га, цільове використання землі: 0,25 обслуговування житлового будинку, 0, 5 ведення особистого селянського господарства.
 
28 травня 2020 року позивач подала до Успенської сільської ради Онуфріївського району заяву з проханням передати в її користування вище вказану земельну ділянку замість померлого брата ОСОБА_3 , але на 32 сесії Успенської сільської ради сьомого скликання 21 липня 2020 року прийняті рішення № 491 та № 496, згідно з якими відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства 
за адресою: АДРЕСА_3 та надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,10 га 
в тому числі 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності Успенської сільської ради за адресою: АДРЕСА_3 . 
 
Інших рішень сесій та виконавчих комітетів Успенської сільської ради сьомого скликання стосовно даної ділянки за період з 25 травня 2020 року 
не приймалось, що підтверджується довідкою від 29 липня 2020 року № 457.
 
Не погодившись з прийнятими рішеннями щодо спірної земельної ділянки, позивач оскаржила ці рішення до Кіровоградського окружного адміністративного суду. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020, яка залишена без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 їй було відмовлено у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства
у зв`язку з наявністю у виниклих правовідносинах спору про право, та роз`яснено право на звернення до суду загальної юрисдикції для захисту своїх прав 
та інтересів.
 
З матеріалів справі видно, що спадкодавець частково реалізував своє право 
на приватизацію земельних ділянок згідно рішення сімнадцятої позачергової сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 28 лютого 2008 року № 210, яким ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з наступною передачею їх у власність у розмірі 0,60 га, з який 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства, а саме одержав у 2009 році державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та на земельну ділянку площею 0,18 га для ведення особистого селянського господарства.
 
Таким чином, спадкодавцем не реалізоване право на приватизацію земельної ділянки розміром 0,17 га для ведення особистого селянського господарства.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції 
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 22 липня 2022 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - 
ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права 
та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини 
і не припинилися внаслідок його смерті.
 
Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі 
№ 350/67/15-ц, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі№ 723/1061/17 викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права 
на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.
 
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно 
зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
 
Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється 
на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
 
Суди встановили, що згідно з рішенням 25 сесії сьомого скликання Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 11 липня 2019 року № 360 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15 га для сінокосіння та випасання великої рогатої худоби за рахунок вільних від користування земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за адресою: АДРЕСА_3 . 
 
За життя ОСОБА_3 не закінчив приватизацію зазначеної земельної ділянки.
 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки 
ОСОБА_3 не набув права власності на земельну ділянку згідно 
зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
 
Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував, неправильно застосував до спірних правовідносин вищенаведені норми матеріального права, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що у спадкоємця відсутнє право на звернення до суду з позовом про завершення розпочатої спадкодавцем процедури приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції 
на вказане належної уваги не звернув та скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно пункту 4 частини першої статті 409 ЦПК України Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
 
Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає 
в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо 
в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно 
до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права 
та на підставі повно, всебічно з`ясованих обставин справи, а тому це рішення, відповідно до статті 413 ЦПК України, необхідно залишити в силі, а постанову апеляційного суду - скасувати.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
 
З огляду на викладене на користь ОСОБА_1 за рахунок Онуфріївської селищної ради, підлягають відшкодуванню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги, в розмірі 1 681,60 грн.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 січня 2022 року скасувати.
 
Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2021 року залишити в силі.
 
Стягнути з Онуфріївської селищної ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 681,60 грн.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                М. Є. Червинська
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
                                                                                                                        В. М. Коротун