ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року	Львів	Справа № 300/8686/21 пров. № А/857/8248/22	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року у справі №300/8686/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

                                                     ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила: а) визнати протиправною відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника з 11.07.2017 на дитину – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 ; 
б) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію по втраті годувальника з 11.07.2017 на дитину – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  після смерті її батька ОСОБА_3 .  
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач протиправно відмовив 21.09.2021 призначити пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі №300/3074/20 -    з 11.07.2017, з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника відповідно до пункту 3 частин 1 статті 45 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки, як стверджує позивач,  із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника після смерті ОСОБА_3 вона звернулася ще у липні 2017 року у Болехівський міський відділ Пенсійного фонду України.
Рішенням від 18 квітня 2022 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по втраті годувальника - її батька ОСОБА_3 , з 22.06.2020 (з дня звернення із заявою про призначення пенсії), з урахуванням раніше проведених платежів.
В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2000 гривень 00 копійок.  
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції неправильно визначив дату, з якої належить призначити пенсію по втраті годувальника її дитині – ОСОБА_2 , оскільки не надав належної правової оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та підтверджують, що позивач звернулася за призначенням пенсії по втраті годувальника протягом 12 місяців з дня смерті її чоловіка, хоча письмова заява в матеріалах справи відсутня.
А тому вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог з 11.07.2017 року, задовольнивши їх лише з 22.06.2020, тобто з дати звернення позивачки з відповідною письмовою заявою. 
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу її чоловіка ОСОБА_3 для призначення пенсії по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 період служби в лавах Радянської Армії з 24.05.1984 по 12.06.1986, пільговий страховий стаж за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР з 25.01.1990 по 30.09.1993 помічником бурильника по видобутку нафти, газу та газового конденсату (з переводом на посаду оператора по підземному ремонту свердловин у Нафтогазовидобувному управлінні «Усінськнафта» виробничого об`єднання «Комнафта» РФ, з розрахунку 1 рік за півтора року, пільговий страховий стаж за період роботи у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР з 11.10.1993 по 01.04.1994 на посаді помічника бурильника 5 розряду Північного управління по видобутку нафти і газу акціонерного товариства Гірно-нафтова компанія «Сокол» управління акціонерного товариства закритого типу «Соколсервіс» РФ, з розрахунку 1 рік за півтора року; зобов`язати зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 вказані періоди та призначити пенсію ОСОБА_2 по втраті годувальника її батька ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням вищезазначених періодів роботи.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 позов задоволено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року по справі №300/3074/20 - без змін.
29.07.2021 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про роз`яснення судового рішення в частині дати призначення пенсії, ухваленого в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення - відмовлено.
Згодом позивач звернулася з вимогою про призначення пенсії по втраті годувальника з 11.07.2017 (день, що настає за днем смерті годувальника ОСОБА_3 ).
21.09.2021 відповідач повідомив, що виконання рішення суду від 05.03.2021 здійснюється в межах визначених у цьому рішенні зобов`язань. Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. У зв`язку з тим, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про роз`яснення рішення суду від 29.07.2021 щодо часу, з якого необхідно призначити пенсію по втраті годувальника, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 30.06.2021, тобто з часу набрання рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 законної сили, призначено пенсію ОСОБА_2 по втраті годувальника - її батька ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24.09.2021 ОСОБА_1 повторно звернулася зі скаргою до відповідача, в якій, зокрема серед іншого, просила призначити пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_3 з 11.07.2017 в розмірі 1854,00 грн, який встановлений станом на вересень 2021 року, оскільки саме через неправомірні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що визнано судовими рішеннями, безпідставно не була призначена пенсія по втраті годувальника ще у 2017 році і це породило судову тяганину.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом за №8262-7843/С-02/8-0900/21 від 12.10.2021 повідомило, що детальні роз`яснення щодо виконання рішення суду викладено у листі від 21.09.2021. Додатково зауважено, що вперше за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 звернулася 22.06.2020, але у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу годувальника (зараховано 9 років страхового стажу при необхідному - не менше 12 років) відмовлено у призначенні пенсії. Враховуючи чинне законодавство (пройшло більше 12 місяців від дня звернення за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника), а також те, що судовим рішенням не було зобов`язано призначити пенсію з часу смерті годувальника, відповідно відсутні підстави для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 11.07.2017.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, з метою захисту свого права, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково адміністративні позов, суд першої інстанції керувався тим,  що неповнолітня ОСОБА_2 має право на призначення пенсії по втраті годувальника  - її батька ОСОБА_3 з моменту звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 22.06.2020.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
У справі, яка розглядається, суд встановив, що відповідач, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі №300/3074/20 призначив пенсію по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за документами про стаж померлого ОСОБА_3 , доданими до заяви від 22.06.2020, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 , архівної довідки №С-82/04-01 від 21.08.2017, архівних довідок з рф №05/421-л від 31.08.2017, №05-180-3 від 31.08.2017, №1206, №1207 від 31.08.2017. 
Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із неналежним, на думку позивачки, виконанням відповідачем рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі №300/3074/20, яке набрала законної сили, оскільки пенсію неповнолітній ОСОБА_2 призначили не з наступного дня після смерті її батька ОСОБА_3 , а з моменту набрання законної сили рішенням у вказаній справі.  
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач,  на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду,  або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що процесуальним законодавством визначено декілька видів судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Як свідчать матеріали справи, призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 зумовлено виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі №300/3074/20.
Заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.
Отже, у спірних правовідносинах мають місце обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.  
За вказаних обставин, якщо позивачка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Суд першої інстанції в цій справі при вирішенні спору не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з цим позовом є невиконання судового рішення, та, як наслідок, допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у статті  383 КАС України.  
Відповідно до пункту  4 частини  першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.  
Позовні вимоги у справі, що розглядається, є тотожними окремим вимогам у справі № №300/3074/20, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.  
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі.  

Керуючись ст. ст. 238, 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                     ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року у справі №300/8686/21 скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.      

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов 	
Повне судове рішення складено 06.09.2022.