ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/33706/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Собківа Я.М., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому просило визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Фої Ірини Олександрівни про накладення штрафу від 09.11.2021 у межах виконавчого провадження № 64106738. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 серпня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.11.2019 у справі №645/1293/19, зміненим постановою Харківського апеляційного суду від 01.09.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено стягнути з ПрАТ «ВНЗ «МАУП» на користь ОСОБА_1 суму місячних сум середніх заробітних плат за час її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року загальним розміром 67671,52 грн. без будь-яких відрахувань з цієї нарахованої судом суми за рахунок ОСОБА_1 , визначено місячні суми середніх заробітних плат за період вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року у таких розмірах з відображенням у первинних бухгалтерських та інших документах структурного підрозділу , роботодавця, страхувальника і податкового агента ОСОБА_1 Харківського інституту ПРАТ «ВНЗ «МАУП»: за період з 16 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року 2718,95 грн., за січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, жовтень 2018 року по 6283,78 грн. за кожний із цих 10-ти місяців періоду з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, за період з 01 листопада 2018 року по 11 листопада 2018 року 2114,74 грн.; зобов`язано ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» у зв`язку з поновленням 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 на роботі відобразити помісячно у звітах її роботодавця-страхувальника і податкових розрахунках роботодавця-податкового агента Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, із поданням їх до відповідних структур за місцем взяття на облік Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, як страхувальника та податкового агента, нарахування й перерахування/сплату ОСОБА_1 місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із 81 (вісімдесяти одного) місяця періоду її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та місячних сум зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 до Пенсійного фонду за цей період»; зобов`язано ПрАТ «ВНЗ «МАУП» надати ОСОБА_1 довідки про заробітну плату та розрахункові листки по заробітній платі за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
16.12.2020 Фрунзенський районний суд м. Харкова видав виконавчий лист по справі №645/1293/19 в частині зобов`язання ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», у зв`язку з поновленням 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 на роботі, відобразити помісячно у звітах її роботодавця-страхувальника і податкових розрахунках роботодавця-податкового агента Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, із поданням їх до відповідних структур за місцем взяття на облік Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, як страхувальника та податкового агента, нарахування й перерахування/сплату ОСОБА_1 місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із 81 (вісімдесяти одного) місяця періоду її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та місячних сум зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 до Пенсійного фонду за цей період».
08.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання судового рішення та відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 16.12.2020 по справі №645/1293/19.
13.01.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. відкрито виконавче провадження №64106738, (з урахуванням зміни (доповнення) реєстраційних даних) в частині зобов`язання ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» у зв`язку з поновленням 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 на роботі відобразити помісячно у звітах її роботодавця-страхувальника і податкових розрахунках роботодавця-податкового агента Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, із поданням їх до відповідних структур за місцем взяття на облік Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, як страхувальника та податкового агента, нарахування й перерахування/сплату ОСОБА_1 місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із 81 (вісімдесяти одного) місяця періоду її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», код ЄДРПОУ 25615464, з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та місячних сум зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 до Пенсійного фонду за цей період».
13.01.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
01.02.2021 ПрАТ «ВНЗ «МАУП» листом №8 повідомив державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про донарахування суми виплат за щорічні відпустки у розмірі 108 983, 97 грн., перераховано 87 732, 10 грн. на картку та відображено помісячно у звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2018 по січень 2022 року. На підтвердження вказаних обставин додано квитанцію №2 та платіжне доручення №207. 
09.02.2021 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» надійшла заява про виконання судового рішення в частині донараховано суму виплат за щорічні відпустки у розмірі 108983, 97 грн., перераховано 87732, 10 грн. на картку та відображено помісячно у звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2018 по січень 2022 року.
28.05.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. винесено вимогу державного виконавця до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обл. та до Головного управління Державної податкової служби у Харківській обл. про підтвердження повного фактичного виконання ПрАТ «ВНЗ «МАУП» рішення суду.
07.08.2021 постановою заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо перевірки законності виконавчого провадження №64106738 визнано протиправними дії Державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фої І.О. при виконанні виконавчого провадження щодо нездійснення дій по перевірці виконання рішення суду боржником та невинесення постанов про накладення штрафу, зобов`язано привести виконавче провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
08.09.2021 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від стягувача у ВП №64106738 - ОСОБА_1 надійшла заява - повідомлення про невиконання боржником - ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» судового рішення по справі №645/1293/19, яким зобов`язано останнього здійснити нарахування й перерахування/сплату ОСОБА_1 місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із 81 (вісімдесяти одного) місяця періоду її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та місячних сум зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування, в той же час, заява про начебто виконання судового рішення стосується іншої судової справи №645/716/19 та іншого періоду нарахування з листопада 2018 по січень 2022 року, що вказується безпосередньо самим боржником та не може вважатись належним виконанням судового рішення по справі №645/1293/19.
13.10.2021 постановою заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо перевірки законності виконавчого провадження №64106738 повторно визнано протиправними дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фої І.О. при виконанні виконавчого провадження щодо нездійснення дій по перевірці виконання рішення суду боржником та невинесення постанов про накладення штрафу.
21.10.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. винесено постанову про накладення на ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» штрафу у сумі 5100, 00 грн. та зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати судове рішення по справі.
21.10.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. винесено вимогу про виконання судового рішення №645/1293/19.
27.10.2021 постановою заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо перевірки законності виконавчого провадження №64106738 повторно визнано протиправними дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фої І.О. при виконанні виконавчого провадження щодо нездійснення дій по перевірці виконання рішення суду боржником та невинесення постанов про накладення штрафу, зобов`язано привести виконавче провадження у відповідність в строк до 10.11.2021.
02.11.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. складено акт державного виконавця, яким встановлено відсутність інформації про подану боржником до органів Пенсійного фонду України звітність за період вимушеного прогулу з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року.
02.11.2021     державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. винесено вимогу державного виконавця про надання протягом 3х днів з моменту отримання вказаної вимоги підтвердження щодо повного фактичного виконання судового рішення по справі №645/1293/19.
08.11.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. повторно складено акт державного виконавця, яким встановлено відсутність інформації про подану боржником до органів Пенсійного фонду України звітність за період вимушеного прогулу з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року.
09.11.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. винесено постанову накладення штрафу у розмірі 10200, 00 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Відповідно до частини другої      статті 19 Конституції України     органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Пункт перший частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), яка полягає в сукупності дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до положень ст. 2 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження базується на засадах: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Статтею 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Приписи ч. 1, п. 1 ч. 2, п.п. 1, 16 ч. 3, ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначають, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Також, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений положеннями ст. 63 Закону № 1404-VIII.
Відтак, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Статтею 75 Закону № 1404-VIII визначено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Згідно приписів цієї статті, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з системного аналізу викладених норм, для застосування до боржника відповідальності, передбаченої ст.75 Закону № 1404-VIII, необхідне достеменне встановлення виконавцем наявності двох обставин - невиконання рішення суду та відсутність поважних причин, які зумовили невиконання рішення суду.
Поряд з цим, приписи ст.ст. 26, 63 Закону № 1404-VIII покладають на виконавця обов`язок перевірити виконання рішення боржником.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до приписів п.п. 6, 9 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі - Інструкція № 512/5), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.
Виходячи з зазначених приписів законодавства, державний виконавець в строки встановлені ст. 26 Закону № 1404-VIII, тобто на 10 день повинен був перевірити виконання рішення суду.
З наявного у матеріалах справи трекінгу поштового відправлення вбачається, що 02.11.2021 первісна постанова була відправлена виконавцем на адресу боржника та отримана ним 04.11.2021, що на думку відповідача позбавило останнього можливості виконати в установлені виконавцем у постанові від 21.10.2021 строки рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова.
У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 821/1568/16.
Отже, державний виконавець зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.
Поважними в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі №127/3770/17.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів виконавчого провадження №64106738 позивачем, як стягувачем, починаючи з 13.01.2021 - дати відкриття виконавчого провадження, у добровільному порядку не було виконано рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.11.2019 у справі №645/1293/19, що свідчить про триваюче невиконання відповідачем судового рішення.
Враховуючи викладене, суд зауважує про безпідставність тверджень відповідача, що оскаржувана постанова винесена передчасно.
Крім того, приписи Закону № 1404-VIII зобов`язують державного виконавця перевірити стан виконання рішення на 10 день з моменту закінчення перебігу строку, установленого в постанові, а не з моменту отримання постанови боржником, як помилково стверджує відповідач.
До того ж, суд зауважує, що факт невиконання позивачем судового рішення підтверджується проведеною 27.10.2021 заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перевіркою законності виконавчого провадження № 64106738, внаслідок чого, серед іншого, державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фою І.О. було зобов`язано до 10.11.2021 привести виконавче провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та винести постанови про накладення на боржника штрафних санкцій.
Судом не приймається до уваги посилання позивача на те, що останнім виконано рішення суду в частині донарахування суми виплат за щорічні відпустки у розмірі 108 983, 97 грн., перерахунку 87 732, 10 грн. на картку та відображення помісячно у звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2018 по січень 2022 року, оскільки таке виконання суперечить зобов`язальній частині рішення суду, яке передбачає чіткий спосіб і порядок його виконання.
Крім того, в ході розгляду даної справи, позивачем було зауважено про неможливість виконання рішення суду в частині надання звітів у період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року, у зв`язку з закінченням строку зберігання довідок про суми виплачених доходів й утриманих із них податків та зборів, оскільки згідно Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів №578/5 від 12.04.2012 строк зберігання таких документів складає 5 років, про що також було повідомлено державного виконавця заявою від 10.12.2021. 
Суд зауважує, що обов`язком державного виконавця є вжиття всіх передбачених законом заходів для виконання судового рішення, що надає державному виконавцю право накладати на боржника штраф за невиконання судового рішення. 
Враховуючи те, що станом на момент розгляду даної справи позивачем, як боржником не було виконано рішення суду у добровільному та примусовому порядку у строки, визначені постановою про відкриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що формальні підстави, на які посилається позивач не можуть свідчити про протиправність оскаржуваної постанови про накладання штрафу.
За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність оскаржуваної постанови про накладання штрафу.
Крім того, суд звертає увагу, що наведені позивачем обставини, з якими останній пов`язує неможливість виконання судового рішення не є поважною причиною, оскільки згідно вимог ст. 678 п. 7.1 гл. 7 розд. І Переліку №578/5 строк зберігання відомостей про застраховану особу, що підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню становить 75 років.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 серпня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      В.В.Файдюк

                              суддя                                                                      Я.М.Собків