П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/19457/21	

Категорія: 106000000          Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:06.09.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі – в/ч) НОМЕР_1 про:
-          визнання протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 26 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року, включно; 
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 64 566 гривень 70 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум; 
-          визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмiрi індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 09 листопада 2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4 463,15 грн.; 
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію забезпечення 4 463,15 грн. за період з 01 березня 2018 року по 09 листопада 2018 року включно грошового в сум 37 044,11 грн., відповідно до абз.абз.4, 6 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078) iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що військовою частиною визначено неправильно базові місяці та виплачено індексацію грошового забезпечення в значно меншому розмірі, а саме: 4 881,19 грн. замість 69 447,89 грн. На думку позивача, за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року базовий місяць має бути січень 2008 року, що підтверджено судовою практикою Верховного Суду та листами Міністерства оборони України. Однак, за період з 01 березня 2018 року по 31 жовтня 2018 року позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення в сумі 0,00 грн. Проте, відповідачем в порушення абз.абз.4, 5, 6 п.5 Порядок №1078 не виплачено на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4 463,15 грн. Отже, відповідачем за період з 01 березня 2018 року по 31 жовтня 2018 року не було виплачено позивачеві щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення на загальну суму 37 044,11 грн.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що суд не має права визначати базовий місяць, або зобов`язувати відповідача використовувати певний базовий місяць. Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме виключно на відповідача покладається обов`язок нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення. Також, відповідач зазначив, що з аналізу положень Постанови Кабінету Міністрів "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09 грудня 2015 року №1013 (далі – Постанова №1013) та Порядку №1078, вбачається, що після вжиття заходів, передбачених п.3 Постанови №1013 для проведення подальшої індексації заробiтної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078. Тому, підстави для застосування місяця "січень 2008 року" як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 26 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року – відсутні.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено частково.
Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року, включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.
В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 посилається на те, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078.
В/ч НОМЕР_1 зазначає, що Постановою №1013 Урядом фактично визначено підвищенім з грудня 2015 року грошових доходів населення, задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом (сума підвищення доходу повинна перевищити суму індексації за грудень 2015 року), з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати знову обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації.
Таким чином, апелянт вказує, що згідно вимог Постанови №1013 і Порядку №1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом із урахуванням прогнозованого рівня інфляції.
Крім того, апелянт зазначає, що визначення січня 2008 року як базового місяця для періоду з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року обґрунтовуються фактом прийняття Постанови №1294, якою з 01 січня 2008 року затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців, та яка діяла до дати набрання чинності Постанови №704. 
Апелянт вважає, що в ретроспективне поширення дії п.5 Порядку №1078 (в редакції Постанови №1013) в частині визначення індексу споживчих цін за 1 або 100% (фактично базового місяця) із прив`язкою до встановлення посадових окладів Постановою №1294, яка почала діяти за 8 років до зміни відповідного правового регулювання щодо встановлення такого індексу, є необґрунтованим та суперечить дії правових норм в часі.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 з 26 червня 2016 року по 09 листопада 2018 року проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №420/2700/20 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 26 червня 2016 року по 09 листопада 2018 рік та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26 червня 2016 року по 09 листопада 2018 рік, включно. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26 червня 2016 року по 09 листопада 2018 рік. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідно до розрахунку нарахованої та виплаченої індексації на виконання вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року, ОСОБА_1  нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 26 червня 2016 року по 09 листопада 2018 року, з встановленням базового місяця грудень 2015 року та березень 2018 року в сумі 4 881,19 грн.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір посадового окладу військовослужбовців встановлено у січні 2008 року (Постанова Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі – Постанова №1294)) та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (Постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі – Постанова №704)).
Суд першої інстанції зазначив, що тарифна ставка, оклад за посадами, які займав позивач протягом зазначеного періоду, не змінювалися з січня 2008 року, а отже, останнє підвищення окладу за посадами позивача відбулось у січні 2008 року, що відповідно свідчить про те, що для визначення суми індексації грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови №704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, та встановлені судом фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій щодо застосування грудня 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 26 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року, є правомірними та такими що підлягають задоволенню.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст.ст. 1, 2, 4 Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", п.п.1, 1-1, 2, 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, яким затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, які регулюють спірні правовідносини, п.п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2020 року №43 "Про ліквідацію територіальних органів Адміністрації Державної прикордонної служби України".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі – Порядок №1078).
Відповідно п.1 Порядку №1078 він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктами 4, 5 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Тобто, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Постановою №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно п.13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.
З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.
Колегія суддів зазначає, що вищевказана Постанова діяла до дати набрання чинності Постанови №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.
Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за періоди з червня 2016 року по травень 2017 року.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.