ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1160/22 Справа № 184/1159/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коваль А.М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює на птахофабриці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривні 20 коп., -
ВСТАНОВИВ:

Згідно із постановою суду першої інстанції, 06 серпня 2022 року о 20:00 год. на автодорозі Покров — Нікополь водій ОСОБА_1 керував т/з мопедом “Вікінг”, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора ALKOTEST Драгер, результат тесту становив 1,21 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку, зазначає, що він хоч і був присутнім в судовому засіданні 15.08.2022 року, проте звернувся для отримання її копії 23.08.2022 року, а з 24.08.2022 року до 05.09.2022 року хворів.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставина справи. 
Вказує, що судом не були прийняті до уваги його пояснення, при цьому в постанові суду допущено помилку у даті його народження.
Одночасно вказує, що він дійсно зазнався у тому, що вживав алкоголь зранку, та він був змушений сісти за руль мопеда, оскільки ввечері знову розпочалися обстріли, при цьому заздалегідь він не збирався їхати нікуди, та поїздка була крайньою необхідністю щоб зберегти своє життя.
Також вказує, що поліцейськими було порушено Інструкцію про виявлення ознак алкогольного сп`яніння, застосовано технічний засіб Драгер 6810, який відсутній в Державному реєстрі медичної техніки, а тому його не мали права використовувати.
Акцентує увагу на тому, що йому не було роз`яснено його права, його не відсторонили від керування транспортним засобом, огляд було проведено без свідків.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, при цьому зазначив, що дійсно вживав алкоголь 06.08.2022 року зранку та визнав результати огляду на місці, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
       Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки хоч і ОСОБА_1 був особисто присутній при винесенні оскаржуваної постанови та отримав копію постанови суду в той самий день, проте з матеріалів провадження вбачається, що останній повторно звертався до суду за копією повного тексту рішення, що свідчить про необхідність підготовки до написання апеляційної скарги у зв`язку з чим подав апеляційну скаргу за межами передбаченого строку, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини. 
Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; результатом алкотесту Драгер 6810 згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; поясненнями ОСОБА_1 ; актом огляду на стан сп`яніння.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналізуючи наявні докази, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що ними наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Драгер 6810, згідно із яким останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат якого склав 1,21 проміле. 
Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.
Що стосується доводів апелянта стосовно того, що в судовому рішення наявна помилка в його особистих даних, а саме неправильно зазначено рік народження, то такий недолік слід вважати технічною помилкою, яка може бути виправлена шляхом виправлення описки у рішення, при цьому наявність не свідчить про те, що особу правопорушника не було встановлено належним чином, оскільки він безпосередньо приймав участь в судовому розгляді та його особу було перевірено.
Що стосується доводів апелянта стосовно того, що він сів за кермо мопеда в умовах крайній необхідності, оскільки розпочалися обстріли і він рятувався, то слід зазначити, що згідно наявних матеріалів провадження зокрема у поясненнях ОСОБА_1 , він зазначив, що вживав алкогольні напої а потім сів за кермо, при цьому визнав результати огляду. Вказане підтверджується і наявним в справі відеозаписом, а доводи апелянта стосовно того, що його дії були викликані крайньою необхідністю, пов`язаною із обстрілами у смт Новоронцовка, де він перебував, суд оцінює критично, оскільки про такі обставини останній не вказував ані на місці події при оформленні адміністративного матеріалу, ані у суді першої інстанції.
Що стосується доводів апелянта стосовно того, що алкотест Драгер 6810 не відноситься до переліку засобів дозволених до використання, то слід зазначити, що алкотест Драгер 6810 було сертифіковано у передбачений законом спосіб та внесено до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки яка вводиться в обіг/експлуатацію, при цьому втрата терміну дії документів, якими було проведено процедуру його введення в експлуатацію ніяким чином не вплинула на його подальше використання, а тому дані зібрані за його допомогою є допустимими я доказ.
Стосовно доводів апелянта, щодо проведення процедури його огляду на стан сп`яніння без свідків належить зазначити, що положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У даному випадку працівниками поліції було здійснено відеофіксацію, яку долучено до матеріалів справи, а отже участь свідків за таких обставин мала факультативний характер.
Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду – залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження — поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області  від  15 серпня 2022  року у відношенні  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                  А.А. Мазниця